57 



gelled samt mere butte Blade (var. suecica Froel.) end den anden, 

 som blomstrer i Juli— September (var. germanica Froel.): den 

 tredje er enaarig og blomstrer fra August til ind i Oktober {O. 

 haltica Murb.); den sidste findes paa Strandfælleder og Enge, me- 

 dens de andre foretrækker tørrere Bund. — Alle disse 4 Former 

 er nærbeslægtede og maa antages at nedstamme fra en og samme 

 Form, som man kan tænke sig udbredt i Mellem-Europa efter Is- 

 tiden; den lignede den højnordiske meget og blomstrede ligesom 

 den midt paa Somren. Efterhaanden som Klimaet bedredes, flyt- 

 tede Planten længere Nord paa, og de Planter, der blev tilbage i 

 Kystlandene omkring Østersøen og Nordsøen, fik længere Vege- 

 tationstid paa Grund af den korte og milde Vinter; der blev 

 derved Mulighed for at blomstre i det første Aar udpaa Høsten, 

 og en enaarig, høstblomstrende Form kunde nu klare sig. 

 De to andre toaarige Formers Adskillelse skyldes rimeligvis 

 den Omstændighed, at disse Markplanter i Højsomren over- 

 vokses af Græsset, og at derfor de Individer, som naaede tidligt 

 frem til Blomstring, og de, som var meget sene til Blomstring, 

 har bedre Kaar end de, som blomstrer midt om Somren, medens 

 Græsset staar i sin fulde Højde og Kraft. Deres Udseende af- 

 spejler ogsaa disse Forhold, idet nemlig Juni-Formen har faa, 

 men meget langstrakte Stængelled; den har ikke Tid til at danne 

 mange Led, men strækker de faa, den har, saa meget som muligt 

 for at naa opover Græsset. Høstformen derimod har flere og korte 

 Stængelled; den ligesom staar i Stampe indtil hen paa Efteraaret, 

 naar Græsset er slaaet eller græsset bort eller, hvor det overlades 

 til sig selv, er ved at visne; det er den største og kraftigste 

 Form, da den bliver 15 — 35 cm høj, men det er jo ogsaa den, som 

 har den længste Udviklingstid ; det er den, som er afbildet paa 

 Tav. 75. Alle de tre toaarige Former spirer om Foraaret og dan- 

 ner i Løbet af Somren en Roset af Blade; næste Aar skyder der 

 en Stængel op, som ved sin Grund har visne og delvis affaldne 

 Rester af første Aars Roset. Den enaarige Form spirer ligeledes 

 om Foraaret, men efter nogle faa Par Rosetblade skyder Stænglen 

 op samme Aar, saaledes at man næsten altid kan finde Kimbladene 

 friske ved Grunden af den blomstrende Plante. 



Tav. 75. Fig. 1. Blomstrende toaarig Plante i naturlig Størrelse. Fig. 2. 

 Længdesnit af Blomstens øvre Del, visende 2 Kronblade, 3 Støvdragere med 

 udadvendte Knapper og det todelte Ar (*/i). Fig. 3. Aabnet Kapsel, overskaaret 

 paa Midten (^'i). Fig. 4. Frø ('Vi). 



