66 



tunges, men er mindre og hvid; Bikronen er kun ubetydelig (smaa 

 Pukler paa Overgangen mellem Kronrør og Krave) ; oftest er det 

 indre af Kronrøret blaaligt. 



Roden, en temmelig tyk Pælerod, indeholder i sin Bark et 

 rødligt Farvestof, der tidligere har været benyttet som Sminke 

 (deraf det norske Navn „Sminkerot"). 



Det danske Navn „Stenfrø", der er en Oversættelse af det 

 latinske Lithospermum, skyldes de stenhaarde Delfrugter, som hos 

 Rynket Stenfrø er brune og knudrede (Fig. 4), men hos en anden, 

 fleraarig og sjældnere Art, Læge-Stenfrø (L. officinale L.), er 

 glatte og porcelænshvide (Fig. 5); de indeholder kulsur Kalk og 

 Kiselsyre i Skallen. 



Tav. 84. Fig. 1. Roden og den nederste Del af Stænglen. Fig. 2. Øvre 

 Del af Stænglen med Blomsterstanden. Fig. 3. Blomst (VO. Fig. 4. En af 

 Delfrugterne (Vi). Fig. 5. Delfrugt af Læge-Stenfrø (Vi). 



85. Lungeurt, Pidmonaria officinalis L. 



Lungeurt er en udpræget Skovplante, almindelig i Dan- 

 marks Skove, hvor den sammen med Anemoner, Guldstjærner o. a. 

 hører til de første Foraarsplanter. Den blomstrer i April — Maj 

 og bestaar da af en eller flere, 15 — 40 cm høje, bladbærende 

 Stængler, der paa deres øvre Del bærer en Del faablomstrede 

 Svikler (Fig. 2) ; under og efter Blomstringen udvikles der fra 

 Rodstokken Rosetter med store blødhaarede, æghjærtedannede, 

 stilkede Grundblade (Fig. 1), som undertiden har lysere Pletter 

 paa deres Overside; disse Bladrosetter holder sig Somren over, 

 hvorimod de blomsterbærende Stængler visner bort, saa snart Frug- 

 terne i Juni Maaned er modnede ; ofte kan man næste Foraar finde 

 enkelte af Grundbladene grønne endnu. 



Blomsten har en ret stor, tragtformet Krone, som først er 

 rød og senere bliver blaaviolet; den mangler helt Bikrone, men er 

 haaret i Svælget og besøges ivrigt af Vaartidens Humlebier, der 

 sørger for Krydsbestøvning, hvad ogsaa Heterostylien (se S. 60) 

 befordrer; Delfrugterne er sorte og glatte. Lungeurt mangler i 

 Norge. — Navnet stammer fra tidligere Tiders Tro paa, at dens 

 slimede Saft var heldbringende for Lungesygdomme. 



En nær beslægtet Plante, Hestetunge (N. Østersurt, Isl. 

 Blålilja, Mertensia maritima (L.) Rchb.) med kødede Blade og 

 blaa Blomster vokser paa sandede Havstrandbredder i alle de nor- 

 diske Lande og har sin Sydgrænse paa Jyllands Nordvestkyst. 



