73 



gennemskyder let den bløde og løse Skovbund. Bladene er ofte 

 hvidplettede paa Oversiden (Fig. 2) og kun svagt behaarede; om 

 Vintren farves de om Somren dannede Blade, der overvintrer, røde 

 paa Undersiden, og den Mening er udtalt, at den røde Farve 

 skulde være virksom ved en mere energisk Indsugning af Varme- 

 straalerne, der særlig i Foraaret udgaar fra Jordoverfladen. De 

 blomstrende Skud, der bliver 15—40 cm høje, bærer store Blom- 

 eter, som i Formen har megen Lighed med Døvnældens (Nr. 95 A) ; 

 de fremkommer tidligt (Maj — Juni). 



Tav. 94. Fig. 1. Rodstok med et overjordisk Skud. Fig. 2. Den øverste 

 Del af et blomstrende Skud. Fig. 3 Blomst ('/i). Fig. 4, Bæger i Længde- 

 snit, saa at den umodne Frugt ses (*/i). Fig. 5. Delfrugt (Vi). 



95. A. Døvnælde, Lamium album L. 

 N. Dødnesle. 



B. Rød Tvetand, Lammm purpureum L. 

 N. Rød tvetand. Isl. Tvitonn. 



Barsvælg, Døvnælde (eller Hvid Tvetand) og Rød Tvetand 

 ligner hinanden saa meget i Blomstens Bygning, at de henregnes 

 til samme Slægt, der har Navn af de to smaa Spidser eller Tæn- 

 der, som er dannede af Underlæbens 2 Sideflige, medens Midtfligen 

 er stor, bred og tvedelt (se Figg. 2 og 6); Overlæben er stærkt 

 hvælvet og danner et Tag over Støvdragerne. Men iøvrigt er de 

 tre Arter ret forskellige fra hinanden. 



Døvnælden er fleraarig og har vidt krybende Rodstok, fra 

 hvilken der udgaar 30 — 50 cm høje Skud med store, hvide og 

 meget regelmæssigt (i Krans) stillede Blomster (Maj — August). 

 Døvnældens Navn hidrører fra dens Blades paafaldende 

 Lighed med Tvebo-Nældes, hvis brændende Egenskaber er 

 velkendte; Døvnælden har ikke denne Karakter (døv = sløv, 

 ikke brændende). — ■ Rød Tvetand er enaarig og betydelig lavere 

 end Døvnælden, 15 — 30 cm høj ; Bladene har en anden Form end 

 hos denne (sammenlign Figg. 1 og 5), og Blomsterne er meget 

 mindre. Rød Tvetand begynder tidlig at blomstre og bliver længe 

 ved dermed ; ja, den kan endog holde sig grøn og blomstrende 

 milde Vintre igennem. 



Begge Arter er almindelige i Danmark, Rød Tvetand ogsaa 

 i Norge, medens Døvnælden især vokser i det sydøstlige Norge, 

 dog op til Trondhjem. De optræder mest paa dyrkede Steder, 

 Døvnælden ved Veje og Grøftekanter, og Rød Tvetand som 



