96 



Den ganske unge Plante sætter sig nemlig fast paa Værtplantens 

 Rod og sender en Del af sit Cellevæv ind i denne, saaledes at 

 den blandes med Værtens Cellevæv ; udvendigt viser den sig blot 

 som en Knold paa Roden. Naar den efter en vis Tids Forløb har 

 vokset sig stor nok, udsender den en opret, 20 — 70 cm høj, 

 blomstrende Stængel ; denne er beklædt med brune og skælagtige, 

 tynde Blade, der har en lille Smule Bladgrønt i sig, og ender 

 med et Aks af talrige Blomster, hvis Støtteblade er uldhaarede. 

 Kronen er ensymmetrisk, smudsig blegviolet. — Af Gyvelkvæler 

 findes 3 Arter i Danmark, men de er meget sjældne, ingen i 

 Norge; derimod er Slægten meget rig paa Arter i Middelhavs- 

 landene, hvor den egentlig hører hjemme ; nogle gør Skade paa 

 Kulturplanter, bl. a. paa Tobaksplanter og Kløver. 



Tav. 126. Fig. 1. Blomsterstand. Fig. 2. Nedre Del af Blomsterskuddet 

 med Knolden siddende paa Værtplantens Rod. Fig. 3. Blomst. Fig. 4. Kapsel 

 og Bæger. 



YEJBREDFAMILIEN, PLANTAGINACEÆ. 



127. Lancet-Vejbred, Plantago lanceolata L. 

 N. Spitsbladet kjæmpe. Isl. Selgresi. 



De nordiske Arter af Vejbred-Slægten er let kendelige paa deres 

 grundstillede Bladroset, hvorfra der udgaar bladløse Blomsterstæng- 

 ler med endestillede Aks. Blomsterne er smaa og uanselige, 4-tallige. 

 Kronen (Fig. 2) er fladkravet (se S. 65) og hindeagtig. Støvdra- 

 gerne meget lange med korte, hjærteformede Knapper, fæstede 

 til Støvtraadene omtrent paa Midten; derved bliver Knapperne 

 meget let bevægelige; Arret er langt og fjerf ormet, d. v. s. 

 traadformet og besat med lange Haar. Hele denne Bygning af 

 Blomsten afviger fra de hidtil omtalte Planters, som alle er In- 

 sektbestøvere, medens Vejbred er en Vindbestøver, d. v. s. 

 en Plante, som bestøves ved Vindens Hjælp. Planter, som er 

 Vindbestøvere, saakaldte anemofile Planter (Modsætning er 

 entomofile), har oftest uanselige Blomster med lidet og uanseligt 

 Bioster, lange Støvdragere, som rager frit ud, og langhaaret Ar; 

 Støvet i Støvknapperne er tørt og let, medens det hos entomotile 

 Planter ofte er klæbrigt. Paa de frit fremragende Støvknapper 

 kommer Vinden let til at virke, saaledes at den kan føre Støvet med 

 sig, og de lange Haar paa Arret er da godt egnede til at fange 

 nogle Støvkorn. 



Lancet- Vejbred er tillige ejendommelig ved, at nogle 



