119 



i mere tempereret Klima tyer ud i Moserne, saaledes f. Eks. Mosebøllen 

 (S. 111). I Skandinavien er Mose-Post oftest en 50 cm til 1 m høj 

 Busk med oprette Grene. Bladene er vintergrønne og har tilbagerullet 

 Rand ; Undersiden er beklædt med en rustbrun Filt, som beskytter 

 Spalteaabningerne. Blomsterne sidder paa lange Stilke i en Halv- 

 skærm i Spidsen af Grenene og er i Knoplejet beskyttede af Knopskæl 

 (saadanne findes ogsaa hos Alperoserne) ; Kronen er hvid og skaal- 

 formet, og Støvdragerne rager frem af den. Den blomstrer i Juni 

 — Juli. Efter Afblomstringen bøjer Blomsterstilkene sig nedad, 

 saaledes et Kapselen bliver hængende (Fig. 2) ; i Overensstem- 

 melse dermed aabner den sig (Fig. 4) først ved sin Grund (sam- 

 menlign Klokke-Slægten, S. 38). 



Hele Planten har en stærkt krydret Duft og har været be- 

 nyttet som Surrogat for Humle samt i Medicinen. 



Tav. 151. Fig. 1. Blomstrende Gren. Fig. 2. Spidsen af en Gren med 

 Kapsler. Fig. 3. Længdesnit af en Blomst C*/!). Fig. 4. Moden, aaben Kapsel 

 i naturlig Stilling (^/t). 



YINTERGRØNFAMILIEN, PIROLACEÆ. 



152. Aabenblomstret Sommerkonval, Pirola rotmidifolia L. 

 N. Perleblom, aapenblomstret vintergrøn. Isl. Bjollulilja. 



Vintergrønfamilien udmærker sig ved, at Kronbladene er frie, 

 men i andre Henseender staar den saa nær de hidtil omtalte 

 Lyngplanter (f. Eks. aabner Støvknapperne sig oftest ved to Po- 

 rer), at den naturligst sammenstilles med disse og ikke med de 

 senere omtalte Planter, der danner de Frikro n bladedes store 

 Gruppe. 



Til Slægten Sommerkonval hører flere Arter, der alle er 

 fleraarige Urter med vintergrønne Blade og smukke hvidlige Blom- 

 ster i Klase. Aaabenblomstret Sommerkonval og de to føl- 

 gende Arter har en underjordisk Stængel med Udløbere; disse 

 naar op til Overfladen og danner dér en Roset af Blade og til- 

 sidst en Blomsterstand. Frugten er hos hele Familien en Kapsel, 

 der aabner sig med Længdesprækker og udtømmer en Mængde 

 smaa bitte Frø. Kimen i disse er meget lidt udviklet og bestaar 

 kun af en Klump af Celler; omkring denne ligger en tynd, stor- 

 cellet Frøskal ganske løst (Fig. 5), saaledes at hele Frøet let føres 

 bort af Vinden. 



De herhen hørende Planter har mest hjemme i Skove og er 



