140 



næringsorganer, udvikles der samme Aar bladbærende Skud i 

 Tornenes Hjørner, men Stængelleddene paa disse Skud er kun korte 

 (Kortskud). Vi ser altsaa, at der hos Berberisen aarlig dannes 

 2 Sæt Skud, medens der hos de allerfleste af vore øvrige træagtige 

 Planter som Regel kun fremkommer et enkelt Sæt Skud, enten 

 Langskud eller Kortskud, alt efter som Skuddene ene bærer Blade 

 eller overvejende er blomstrende. Berberisens ægdannede Blade er 

 takket-tornede i Randen og har loddede Stilke. 



Nogle af Kortskuddene hos Berberisen bærer færre Blade, 

 men til Gengæld (i Maj — Juni) en Blomsterklase. Blomsterne har 

 6 Bægerblade og 6 Kronblade, alle gule; Kronbladenes Grund 

 bærer brungule Honningkirtler (Fig. 3). Endvidere findes 6 Støv- 

 dragere og 1 Støvvej, der ligesom hos Ranunkelfamilien er dannet 

 af 1 Frugtblad. Støvdragernes Bygning og Bevægelighed er ejen- 

 dommelig. Støvtraadene er i den af Insekter helt uberørte Blomst 

 bøjede ned mod Kronbladene, men de er pirrelige og vil ved Be- 

 røring pludselig slaa ind i Retning af Støvvejen; et Insekt, der 

 søger Honningen, vil ikke kunne undgaa at berøre Støvtraadenes 

 Grund, og idet Støvtraadene slaar over paa Insektet, sker der en 

 en saa pludselig Udtømning af Støv fra Knapperne, der ikke som 

 ellers aabner sig ved Længdespalter, men ved Klapper (se Figg. 3 

 og 4), at Insektet overpudres deraf. 



De aflange Bær (Fig. 5) ædes af Fugle, som formodentlig 

 bidrager til Buskens Udbredelse (smlgn. Hyld, S. 45). De er 

 spiselige og har en syrlig Smag ; derfor kaldes Berberisen ogsaa 

 Surtorn. 



I Maj og Juni viser der sig ofte paa Berberisens Blade 

 orangegule Pletter, som hidrører fra en i Bladet optrædende Svamp. 

 Indenfor disse Pletter fremkommer der paa Bladenes Overside smaa 

 vorteformede Legemer (se Tekstfig. 12, B og C), og paa deres 

 Underside mere iøjnefaldende skaalformede Dannelser, hvis Rand 

 er fint takket (se Tekstfig. 12, A og C); disse Skaale indeholder et 

 rustgult Støv, der bestaar af Svampens mikroskopiske Sporer, og 

 Svampen er fra gammel Tid, da man endnu ikke helt kendte dens 

 mærkelige Levnedsløb, kaldet Skaalrust. Man opfattede den 

 som en Berberisen tilhørende Svamp. Det viste sig imidlertid ved 

 senere Undersøgelser, at disse Sporer, der er Svampens Udbrednings- 

 organer, ligesom Frøene er Blomsterplanternes, ikke spirer paa 

 Berberisen selv, men kun paa andre Planter og særlig kun paa 

 Bladene af Græsser, bl. a. vore Kornsorter og dyrkede Foder- 

 græsser. Her danner Svampen nye Udviklingsformer og frembringer 

 i Sommerens Løb flere Sæt af Sporer, tilsidst saadanne, som efter 



