170 



den i Mellemeuropa og Sydfrankrig dyrkes som Farveplante og 

 forsøgsvis ogsaa er dyrket baade i Norge og Sverige. Nu har 

 det gule Farvestof, som Planten giver, ikke mere saa stor Værdi 

 som i ældre Tid. Den vokser paa tørre, grusede Steder, langs 

 Veje og i Nærheden af Byer, og blomstrer i Juli — August. Gul 

 Reseda findes paa Græsmarker, indført med Frøudsæd fra frem- 

 mede Lande. 



Have-Reseda {Reseda odorata L.) er en velkendt Plante 

 fra vore Haver, yndet for sin fine og friske Duft; den er enaarig, 

 men overvintrende Individer kan dog tiltrækkes. Have-Resedas 

 Hjemstavn anses for at være i Nord- Afrika (Cyrenaika). 



Tav. 214. Fig. 1. Plantens Top. Fig. 2. Blad fra Stænglens Grund. Fig. b. 

 Blomst (Vi). Fig. 4. Modnende Kapsel (Vi). Fig. 5. Frø ("/i). 



STORKENÆBFAMILIEN, GERANIACEÆ. 



215. Skov-Storkenæb, Geranium sllvaticum L. 

 N. Skog-storkeneb. Isl. Storkablågresi, Litunargræs. 



Af Storkenæbfamilien lever der i Norden kun 2 Slægter: 

 Storkenæb og Tranehals. Den første er langt den artrigeste og 

 er i nordiske Lande repræsenteret af ikke faa Arter. Blandt disse 

 hører Skov-Storkenæb til de mest anselige, og da den godt viser 

 det for Slægten '(og Familien) karakteristiske, gennemgaas den 

 nærmere. 



Bladene hos Skov-Storkenæb har den for Slægten ejendom- 

 melige Type (Fig. 2). ; de er haandnervede og stærkt indskaarne 

 (haandlappede eller haand snitdelte). Blomsterne er ganske regel- 

 mæssige og 5-tallige; de har 5 Bægerblade, 5 Kronblade, 10 

 (2 X 5) Støvdragere og 5 Frugtblade. Kronens Farve er hos Skov- 

 Storkenæb rødviolet, hos de andre Arter snart rødviolet, snart 

 blaaviolet, snart purpurrød, snart rosenrød (sjældent hvid). Navn- 

 lig de storblomstrede Arter falder let i Øjnene ved Kronens skønne . 

 Farver ; desværre har Blomsterne kun ringe Varighed, efter at de 

 er plukkede, idet Kronbladene meget let afkastes. Støvdragerne 

 sidder i 2 Kredse, én ud for Bægerbladene og én ud for Kronbla- 

 dene. De 5 Frugtblade danner tilsammen en ejendommelig Støv- 

 vej, der er lang og tynd, kun forneden udvidet til den 5-rummede 

 Frugtknude; foroven ender den med 5 Griffelgrene. Frugten er 



