183 



226. Fjæld-Viol, Viola Uflora L. 

 N. Fjeld-fJoi. 



Denne Art er forskellig fra alle de foregaaende ved sin gule 

 Krone; Kronbladene (Fig. 2) er'smallere og de fire er opad rettede; 

 baade de to af disse og det uparrede har Saftmærke. 



Fjæld- Violen hører til de Arter, som har overjordisk, bladbæ- 

 rende Stængel. Denne bærer oftest 2 Blomster, hvoraf den har sit 

 latinske Artsnavn : hiflora. Bladene er nyredannede, hvorved de 

 minder om Bladene hos Eng-Viol (V. palustris L.), der er almin- 

 delig i Enge og Moser i hele Norden, og som har blegviolette Kro- 

 ner. Fjæld-Violen hører hjemme paa fugtige Steder i den skandi- 

 naviske Halvøs subalpine Birkeskove, ja den gaar endog op over 

 Skovgrænsen, men bliver da lille og lav ; den blomstrer i Juni — 

 Juli og er gærne 10 — 15 cm høj. 



Tav. 226. Fig. 1. Blomstrende Plante. Fig. 2. Blomst (Vi). 



227. Stedmoderblomst. 



A. Viola tricolor L. 

 N. Stedmorsblomst. Isl. Prenningargras. 



B. Viola arvensis Murr. 



Stedmoderblomsterne afviger fra de egentlige Violer ved of- 

 test at være overvintrende enaarige samt ved at have store snit- 

 delte Akselblade ved Bladenes Grund, medens Akselbladene hos de 

 egentlige Violer er smaa og skælagtige (se f. Eks. Nr. 223). De 

 to nordiske Arter adskilles ved Kronbladenes Størrelse. Hos Viola 

 tricolor er de indtil 2 Gange længere end Bægerbladene, medens 

 de hos V. arvensis er af samme Længde som Bægerbladene eller 

 endog kortere. Blomsten er meget variabel i Farven, men denne 

 er altid sammensat af gult, hvidt og violet. Hos den storblom- 

 strede Art ses meget udpræget det ejendommelige Forhold, at Blom- 

 sten skifter Farve under Blomstringen; den nys udfoldede Blomst 

 er næsten helt hvid, kun de øverste Kronblade begynder at blaane, 

 men lidt efter lidt antager de sidestillede og tilsidst ogsaa det 

 uparrede Kronblad den blaaviolette Farve ; dog er de øverste Kron- 

 blade altid de mørkeste. Ved Grunden af det uparrede Kronblad 

 findes altid en gul Plet og oftest er der baade paa dette og paa 

 de sidestillede Kronblade mørke Streger (Saftmærke). Den bestøves 



