184 



af Bier og Sommerfugle. Der er foran i Sporen et Opbevarings- 

 sted for Støvet, naar det falder ud af Støvknapperne; det er en 

 aflang Fordybning, omgivet paa Siderne og fortil af tæt stillede 

 Haar (Fig. 2); hos V. arvensis er dette Gemme ikke lukket fortil 

 (Fig. 4). 



Begge Arter Stedmoderblomst, som bliver 10 — 25 cm høje, 

 formerer sig ved Frø, der spredes paa samme Maade som hos Skov- 

 Violen (Nr. 223). De er meget almindelige i Danmark og Norge, 

 og den storblomstrede Art findes ogsaa paa Færøerne og i Island. 

 Den smaablomstrede vokser mest paa Kornagre og god Jord, 

 medens den storblomstrede holder sig til Græsmarker paa mager 

 Jord. Hovedblomstringen falder i Juni, men de vedbliver at sætte 

 nye Blomster, indtil Vinterkulden standser Væksten. 



I de nordlige Egne samt paa løse sandede Steder, især i Klit- 

 ter, findes fleraarige Former af den storblomstrede Art; de har 

 underjordiske, overvintrende Stængeldele. Disse fleraarige Former 

 er konstante ved Dyrkning, hvad den svenske Botaniker WiTTROCK, 

 som har ofret Stedmoderblomsterne et indgaaende, mangeaarigt 

 Studium, har paavist. 



Der dyrkes jo som bekendt en Mængde meget storblomstrede 

 Former af Stedmoderblomst ; de kan have næsten alle mulige Far- 

 ver fra sort gennem violet, gult og til hvidt, men hvor forskellige 

 de end er, har de altid den gule Plet i Svælget. Disse mange Kul- 

 turformer er fremelskede af den vilde Stedmoderblomst samt af 

 nogle nær staaende Arter fra Syd- og Mellem-Europas Bjærge, af 

 hvilke den blaaviolette Viola cornuta L. ret ofte dyrkes. Ved Udvalg 

 og ved Krydsning har Gartnerne i Tidens Løb faaet de mange 

 smukke Former frem. 



Til Navnet Stedmoderblomst knytter der sig følgende Udlæg- 

 ning: den onde Stedmoder (det uparrede Kronblad) breder sig saa 

 meget, at hun sidder paa to Stole (de to Bægerblade, der i Følge 

 Blosterbladenes Stillingsforhold staar afvekslende med Kronbladet, 

 se f. Eks. Fig. 3); hendes egne Børn (de sidestillede Kronblade) 

 har hver sin Stol; men de to Stedbørn (de øverste Kronblade), 

 maa nøjes med en Stol til sammen. 



Tav. 227. A. Viola tricolor. Fig. 1. Plante med Blomster i forskellige 

 Alderstrin. Fig. 2. Det uparrede Kronblads Midterparti, visende Støvgemmet 

 og Sporen (Vi). B. Viola arvensis. Fig. 3. Blomstrende Stængeldel. Fig. 4. 

 Det uparrede Kronblad, som Fig. 2 (Vi). 



I 



