198 



Højblade. I Danmark er Rævling oftest tvebo (Fig. 3 og 5), men i 

 nordligere Egne optræder der hyppigt foruden de særkønnede ogsaa 

 tvekønnede Blomster (Fig. 4). De tre Støvdragere har lange Traade, 

 og Arret er 9-fliget (Fig. 6); Frugten, Rævlingebær (n. Kræke- 

 bær, i si. Krækiber), er en sort Stenfrugt med flere Stene (Fig. 7); 

 den spises undertiden, men har en baade fad og ram Smag. Paa 

 sine nordligste Findesteder sætter den dog sjældent eller aldrig 

 Frugt. 



Rævling blomstrer tidlig paa Vaaren (i Danmark i April — 

 Maj). Busken (Rævlingeris) bruges undertiden til Koste eller snoes 

 til Tovværk. Da man i Danmark i Krigsaarene 1916—18 maatte 

 savne Piasava til Koste og Børster, udvikledes der en ret bety- 

 delig og indbringende Industri af saadanne Varer. 



Tav. 241. Fig. 1. Blomstrende tvekønnet Plante fra fugtig Vokseplads. 

 Fig. 2. Blad, sét fra Undersiden; Kirtelhaar paa Randene C/i). Fig. 3 — 5. Han-, 

 tvekønnet og Hunblomst (7i). Fig. 6. Støvvej (^Vi). Fig. 7. Gren med modne 

 Frugter, fra tør Vokseplads. 



DAFNEFÅMILIEN, THYMELÆAGEÆ. 



242. Pebertræ, Daphne mezereum L. 

 N. Tysbast, tyved. 



Tidligt om Vaaren, i April, ser man ret hyppigt i Haver en 

 lille Busk med stærkt duftende, røde og Syren-lignende Blomster, der 

 sidder tæt samlede opad de nøgne Grene (Fig. 1); det er det lille 

 Peb er træ, den eneste nordiske Repræsentant for en ret stor Fa- 

 milie af Buske og Træer. Hos vor Plante udvikles de elliptiske 

 Blade først efter Blomstringen; de er ikke vintergrønne, hvad der 

 er Tilfældet hos de fleste andre Arter af denne Familie. 



Blomsterne er omkringsædige og har et enkelt 4-talligt Bio- 

 ster, paa hvis Inderside der sidder 8 Støvdragere i 2 Etager (Fig. 

 2). Støvvejen bestaar af et eneste Frugtblad (Fig. 3j og bliver til 

 et rødt Bær. 



Pebertræet har sit Navn af Bærrenes skarpe og brændende 

 Smag. Det vokser i Skove og Lunde; i Norge er det hyppigst paa 

 Østlandet og gaar mod Nord til henimod Bodø, og i Danmark er 

 det fundet hist og her, men maaske ikke oprindeligt vildtvoksende. 

 Dets Indvandring i Skandinavien skete allerede paa Overgangen 

 fra Fyrre- til Egeperioden. 



Tav. 242. Fig. 1. Blomstrende Gren. Fig. 2. Blomst med opskaaret 

 Bioster (VO- Fig. 3. Støvvej (7i). Fig. 4. Gren med modne Bær. 



