218 



STENBRÆKFAMILIEN, 8AXIFRAGACEÆ. 



273. Kornet Stenbræk, Saxifraga granulata L. 

 N. Nyresildre. 



Blomsterbygningen hos Stenbrækfamilien er udmærket ved de 

 to, mere eller mindre sammenvoksede Frugtblade, hvor dog altid 

 Griflerne er frie; ellers minder Tallene og Anordningen om Stenurt- 

 Slægten, dog er Blomsterne her hos Stenbræk oftest halvt over- 

 sædige (sé Fig. 3). Slægten Stenbræk er i Fjældegne meget artrig, 

 saaledes findes i Norge 14 Arter, men i Danmark kun 3. Det er 

 alle Urter, og de fleste (alle her omtalte) er fleraarige. Blomsterne 

 er i Almindelighed førsthannede (sé Fig. 3, hvor Arrene endnu er 

 uudviklede, men de ydre Støvknapper er aabnede); i de arktiske Egne 

 svinder Forskellen i Udviklingstiden undertiden ind, saaledes at 

 Støvdragere og Ar udvikles samtidigt, og følgelig Selvbefrugtning 

 er mulig (sé Tav. 274, Fig. 6). 



Kornet Stenbræk er en 15 — 30 cm høj, kirtelhaaret Plante 

 med smukke, hvide Blomster, der udvikles i Ma] — Juni. Den er 

 almindelig i Danmark, men findes i Norge kun i den sydøstlige 

 Del af Landet. Dens Vokseplads er tørre, solaabne Bakker og 

 Skrænter, saaledes sés den ofte sammen med Knold-Ranunkel 

 (Nr. 161). Planten har sit Navn efter de talrige smaa Løg, som 

 fremkommer ved de nedre, langstilkede og nyredannede Blades Grund. 



Tav. 273. Fig. 1-2. Blomstrende Plante med Grundblade og Løg. Fig. 3 

 Blomst i begyndende Hanstadie (Vi). Fig. 4. Griflerne i Hunstadiet (7i). Fig. 5. 

 Moden Kapsel med det vedblivende Bæger og Grifler (Vi). 



274. Tue-Stenbræk, Saxifraga grænlandica L, 

 N. Tuesildre. Isl. Pdfusteinbrjétur. 



Denne Art er en typisk Fjældplante; fra den vedblivende 

 Rod udgaar mange overjordiske Skud, som danner større eller 

 mindre Tuer, hvor de aarsgamle Bladrester (Fig. 3) sidder som 

 Beskyttelse for Knopperne. Kommer Arten til at vokse paa be- 

 skyttede Steder, bliver Individerne højere og slankere (Figg. 1 og 2), 

 medens de paa udsatte Pladser er tætte og lave (Fig. 3). 



Tue-Stenbræk har faa-fligede, kirtelhaarede Blade (Fig. 5); 

 Blomsterstænglerne, der ogsaa er kirtelhaarede, er faa-grenede og 



