237 



indesluttede Æg, der hos de allerfleste Blomsterplanter kun efter 

 en forudgaaende Befrugtning af Støvet udvikler sig til Frø, gen- 

 nemgaar her væsentlig den samme Udvikling ganske uafhængigt 

 af Bestøvning og Befrugtning; man kan sige, at Kimen udvikler 

 sig rent vegetativt ligesom Yngleknopper hos de Planter, hvis For- 

 mering mest foregaar ved disse Dannelser (se til Eks. Vorterod, 

 Nr. 162, og Tandrod, Nr. 191). I Sammenhæng med den parthe- 

 nogenetiske Udvikling af Frøene staar maaske den Omstændighed, 

 at Alm. Løvefod er en „mangeformet" Art, d, v. s. at den egent- 

 lig omfatter mange Smaa-Arter, der er vel adskilte fra hinanden 

 ved faste, om end meget ubetydelige. Karakterer (se iøvrigt under 

 Mælkebøtte, S. 28). At en Planteart optræder i mange Former, 

 er jo en overmaade vel kendt Sag; men ofte er disse Former kun 

 lidet konstante, i høj Grad afhængige, som de er, af den overor- 

 dentligt indflydelsesrige Omstændighed, at de er opstaaede ved en 

 Blanding af Individer (Forældre) gennem Krydsbestøvningen. De 

 uforanderlige Kendetegn mellem Smaa- Arterne af Alm. Løvefod be- 

 vares altsaa saa meget des sikrere, som Kimen og den deraf ud- 

 viklede Plante simpelthen er en Aflægger af Moderplanten. 



Parthenogenese findes derimod ikke hos den anden i Dan- 

 mark levende Art Liden Løvefod (A. arvensis (L.) Scop.). 



Hos Løvefod har man meget ofte Lejlighed til at iagttage et 

 Forhold, som ogsaa kan ses hos mange andre Planter. Om Mor- 

 genen efter stille og varme Sommernætter, da Luftfugtigheden har 

 været stor, finder man, at saa at sige hver eneste af de smaa 

 Tænder i Bladenes Rand bærer en lille klar Draabe; senere flyder 

 Draaberne sammen til én stor Draabe, som lejrer sig i Bunden af 

 det skaalformede Blad, fordi dettes Overflade ikke lader sig væde 

 paa Grund af Behaaring. Disse Draaber, baade de smaa paa 

 Bladtænderne og den store, antages i Almindelighed for at være 

 Dug, men det er sikkert paavist, at det er det i Planten op- 

 tagne Vand, som udskilles, fordi der er optaget et stort Overskud 

 deraf, d. v. s. mere end Fordampningen fra Plantens Overflade 

 kræver. Om Dagen er Fordampningen stor nok til at forbruge 

 det Vand, der optages af Planten eller maaske mere; derfor ser 

 man ingen Draaber paa Løvefods Blade paa denne Tid af Døgnet. 

 Først naar Natten kommer, ændres Forholdet. Draaberne forsvin- 

 der naturligvis op ad Dagen — hurtigt eller langsomt, alt efter 

 Vejrforholdene. 



Almindelig Løvefod er fleraarig; den er hyppig paa Enge, 

 Marker, i Skove og Parker og blomstrer i Maj — Juli. Almindelig 



