252 



henved 50), som ved meget let iøjnefaldende Ejendommeligheder er 

 knyttede sammen til samme Slægtskabsgruppe, Familien Ærte- 

 blomstrede; de mest fremtrædende Kendetegn for disse Planter 

 er en yderst særegent bygget Blomst („Ærteblomsten") og en næ- 

 sten ligesaa karakteristisk Frugt, den saakaldte Bælg. Som Typer 

 ved Udredningen af de ejendommelige Bygningsforhold i Blomst og 

 og Frugt og hvad dermed staar i Forbindelse, benyttes her to Arter 

 af Slægten Fladbælg. 



Tager vi en enkelt Blomst i Klasen — en klaseformet Sam- 

 menstilling af Blomsterne er meget almindelig hos Ærteblomstrede 

 — for os, vil vi finde, at Bægeret er sambladet og femfliget, me- 

 dens Kronens 5 Blade er indbyrdes frie, om end saa stærkt sam- 

 mensluttede, at Støvblade og Støvvej er skjulte af dem (se Figg. 

 2 og 6). Kronen er udpræget ensymmetrisk. Det bageste Blad i 

 Kronen er ovenfor Bægeret lodret opadbøjet og har tilbage- 

 slaaede Rande, medens den Del af det, som indesluttes af Bægeret, 

 fast omgiver Kronens øvrige Blade; dette Kronblad kaldes Fanen. 

 Til højre og venstre i Blomsten ser vi to mindre Kronblade, der 

 er smukt violette hos de her afbildede Arter af Fladbælg; de be- 

 nævnes Vingerne. Og mellem dem findes et Legeme, der har Lig- 

 hed med Stævnen af en Baad, og som derfor ogsaa har faaet Navn 

 af Baad en (eller Kølen); det bestaar af de to forreste, indbyrdes 

 sammenvoksede Blade af Kronen. Indesluttet i Baaden ligger Støv- 

 blade og Støvvej (se Fig. 7). Hos et stort Antal Arter er de ti 

 Støvdragere, med Undtagelse af én (den øverste), sammenvoksede, 

 saaledes at Støvtraadene i deres største Længde tilsammen danner 

 et stift Rør, som er temmelig stærkt sammentrykt og derved van- 

 skelig lader sig tvinge nedad. Ogsaa Støvvejen — og især den 

 lange Frugtknude — er sammentrykt fra Siderne, Griflen er bøjet 

 i en næsten ret Vinkel i Forhold til Frugtknuden; paa en Stræk- 

 ning ud mod Spidsen, hvor Arret sidder (se Tav. 316, Fig. 3), fin- 

 des ofte talrige, temmelig stive Haar. 



Ærteblomsten er i ganske særlig Grad tilpasset til at be- 

 støves af Insekter, men kun af saadanne, som er i Besiddelse af 

 den nødvendige Styrke og Kraft, nemlig Bier og Humler. 

 Naar et af disse Dyr ankommer til en Blomst, sætter det sig paa 

 „Landingspladsen", d. v. s. Vingerne, arbejder sig ned mellem dem 

 og Fanen, og trykker derved ikke blot Vingerne, men ogsaa Baa- 

 den nedad, idet denne ved et Par udstaaende Pukler er nøje for- 

 bunden med Vingerne; under denne Bevægelse glider Forplantnings- 

 bladene, der som nævnt ovenfor er lidet bøjelige, frem af Baaden. 



