254 



316. Gul Fladbælg, Lathyrus pratensis L. 



N. Gul flatbelg. Isl. Fuglaertur. 



Alle de i Norden voksende Arter af Fladbælg — undtagen de 

 ovenfor omtalte samt Sort Fladbælg — er klatrende Urter, idet 

 Bladene ender med en Klatretraad (S. 42), der i Almindelighed er 

 ugrenet, men stundom kan være grenet; disse Grene er ligesom 

 den udelte Traad omdannede Smaablade. Gul Fladbælg, der let 

 kendes fra de andre Arter ved Blomsternes Farve, kan være ret 

 lav, men ogsaa meterhøj; dette beror paa den omgivende Vegeta- 

 tion; ti hvor den vokser i en høj og tæt Bestand af Græsser, til 

 Eks. paa gode Enge eller frodige Græsmarker, klatrer den højt til 

 Vejrs, men paa daarlige Enge bliver den kun ganske lav; ogsaa i 

 Krat eller langs Gærder naar den betydelige Højder og en smuk 

 og fyldig Vækst. Det meste af Sommeren udsender den de kønne 

 gule Blomsterklaser fra Bladhjørnerne; de er paa Grund af deres 

 lange Stilke flere Gange længere end Bladene, der er ejendommelige 

 ved kun have ét Par Smaablade. 



Gul Fladbælg er almindelig i Danmark og Norge og regnes 

 for at være en værdifuld Foderplante, som især egner sig for ved- 

 varende Græsgange; den saas, her i Landet dog sjældent, sammen 

 med de øvrige Fodervækster og holder sig i Reglen længe, idet 

 den udbreder sig ved underjordiske Udløbere. I grøn Tilstand har 

 den en bitter Smag og ædes derfor ikke gærne af Køer, men vel 

 af Faar og Heste. 



Tav. 316. Fig. 1. Øverste Del af Planten. Fig. 2. Blomst (VO- Fig. 3. 

 Griffel og Ar CVi). Fig, 4. Bælg; den ene Klap fjærnet (Vi). Fig. 5. Frø (Vi). 



317. Skov-Fladbælg, Lathyrus silvestris L. 



N. Skog-flatbelg. 



Langs Gærder, i Krat og i Skove træffes ikke sjældent i 

 Danmark og det sydlige Norge den anselige indtil 2 m høje og 

 meget smukke Fladbælg. Stænglen og Bladstilkene er kantede af 

 brede ,, Vinger". Bladene har kun ét Par Smaablade. Blomsterne 

 har en fortil rosafarvet, bagtil grønlig anløben Fane, purpurfarvede 

 (senere lila) Vinger og en grønlig Baad. De store Frø (Fig. 3) 

 har en lang og smal Navle, et Ar paa Frøskallen, som fremkom- 

 mer, naar Frøet løsner sig fra Frøets Stilk, Frøstrængen, der 

 atter er fæstet til Frøstolen (se S. 83) eller Frugtknudens Rygsøm. 

 De fleste Bælgplanter har en særdeles tydelig Navle. 



