261 



Bevægelse kan kun foregaa én Gang, og hver Blomst kan derfor 

 kun faa ét effektivt Insektbesøg. 



Den gulblomstrede Segl-Sneglebælg vokser paa tørre, ofte 

 kalkholdige Bakker, men er sjælden i Danmark og endnu sjældnere 

 i Norge; desuden findes den omkring Byer og undertiden paa Mar- 

 ker. Dens nære Slægtning Lucerne (Foder-Sneglebælg, Alf- 

 alfa, Medicago sativa L.) spiller en stor Rolle som Foderurt. Den 

 kendes let paa de skident violette Blomster og den 2 — 3 Gange 

 spiralsnoede Bælg. Begge Arter er fleraarige, oprette Urter, der 

 bliver 30 — 90 cm høje; de blomstrer i Højsommeren. 



Tav. 326. Fig. 1. Blomstrende Gren. Fig. 2. Blomst inden Insektbesøg 

 (Vi). Fig. 3. Øvre Del af GriBen med Ar (forstørret). Fig. 4. Blomst efter In- 

 sektbesøg (7i). Fig. 5. Del af en Blomst, visende Bestøvningsmekanismen (^^/i). 

 Fig. 6. Moden Bælg (Vi). 



327. A. Rødkløver, Trifolmm pratense L. 

 N. Rødkløver. Isl. Raudsmåri. 



B. Bugtet Kløver, Trifolium medium L. 



N. Bugtet Kløver. 



Kløver-Slægten, hvoraf der findes ikke faa Arter i Norden, 

 kendes paa de 3-koblede Blade, den hovedformede Blomsterstand 

 og den lille, faafrøede Bælg, der er skjult i det blivende Bæger 

 og den visne Krone, og som ikke lukker sig op paa sædvanlig Vis. 

 Kronen er mærkelig ved at være sambladet for neden og sammen- 

 vokset med Støvtraadenes nedre Del; hos de storblomstrede Arter, 

 saasom Rødkløver, er der saa lang Afstand mellem Honningen og 

 Kronens ydre Parti, at kun langsnablede Insekter (Sommerfugle og 

 Humlebier, men ikke Honningbier) kan naa ned til Bunden; Rød- 

 kløverens Frøsætning er hos os ret sparsom netop paa Grund af 

 dette Forhold, thi der er oftest i Forsommeren, naar den blomstrer, 

 for faa Insekter til at besørge Bestøvningen paa de mange og ud- 

 strakte Arealer, hvor den dyrkes. 



Rødkløveren findes i det meste af Norden vildtvoksende paa 

 Marker, Enge og ved Veje. Ogsaa Bugtet Kløver er en almindeligt 

 forekommende "Urt, som dog i Norge kun naar til Trondhj em-Egnen; 

 men den foretrækker tørrere Bund, særlig Udkanter af Skove, 

 Grøftevolde og Gærder. Den kendes fra Rødkløver paa den ned- 

 liggende, noget zigzagbøjede Stængel, de smallere Smaablade og 

 de smallere, jævnt tilspidsede Akselblade. Begge er fleraarige; 



