262 



hos Bugtet Kløver er Rodstokken forsynet med Udløbere, der be- 

 tinger Plantens Optræden i ret store og ofte næsten rene Bestande. 

 Kun Rødkløveren dyrkes, og den er en af vore vigtigste Fo- 

 derurter, idet næsten alle vore Græsmarker udlægges med Frø af 

 forskellige Græsser og Kløver- Arter, hvoraf Rødkløver især bruges 

 til faaaarige Marker. Den er meget foranderlig. De dyrkede For- 

 mer, hvoraf én er afbildet paa Tavlen, er grovere og højere (30 — 

 60 cm) samt ofte mere haarede end den vildtvoksende. 



Tav. 327. A. Rødkløver. Fig. 1. Blomstrende Stængel af en dyrket, 

 haarrig Form. Fig. 2. Blomst (Vi). Fig. 3. Øvre Del af Griflen med Arret ('7i)). 

 Fig. 4. Støvdragerne (^°/i). Fig. 5. Moden Frugt, enfrøet; aabner sig paa tværs 

 ved et Laag (Buddike) (7i). Fig. 6. Frø (Vi). — B. Bugtet Kløver. Fig. 7. 

 Blomsterstand. Fig. 8. Blomst ('/i). 



328. A. Hvidkløver, Trifolium reijens L. 



N. Hvitkløver. Isl. Hvitsmåri. 



B. Alsike-Kløver, Trifolium hyhridum L. 



N. Aisike-kløver. 



Ligesom paa foregaaende Tavle er ogsaa paa Tavle 328 to 

 nærstaaende Arter afbildede. Begge er hvidblomstrede, men Hvid- 

 kløver kendes paa den krybende Stængel, hvorfra Blade og Blom- 

 sterstande (10 — 15 cm lange) staar ret op, og den rent hvide Krone. 

 Alsike-Kløver har en opret, 15 — 75 cm høj Stængel og Blomster, 

 der fra hvidt gaar over i rosenrødt. Fælles for dem begge er, at 

 det er fleraarige, glatte Urter, der vokser paa Marker og Enge 

 (Alsike-Kløver dog vist næppe vildt i Danmark og Norge) og 

 blomstrer i Højsommeren. Deres Blomster er stilkede, og Blomster- 

 standen er saaledes egentlig en Skærm, men baade denne Skærm 

 med kortstilkede Blomster og Rødkløverens Aks med tætstillede, 

 siddende Blomster kaldes med en Fællesbetegnelse et Hoved. Som 

 Tavlen viser, bøjer Blomsterne sig efter Blomstringen nedad, saa- 

 ledes at man let kan se, hvilke Blomster der har afsluttet Blom- 

 stringen og hvilke ikke (sé navnlig A). 



Hvidkløver er almindelig i hele Norden, ogsaa paa Island og 

 Færøerne, hvor den er den eneste vildtvoksende Kløver-Art. Baade 

 den og Alsike-Kløver dyrkes meget almindeligt som Foderplanter, 

 den første navnlig paa vedvarende Græsgange, hvor den, f. Eks. i 

 den inddigede Marsk, kan blive i høj Grad fremtrædende. 



Hos mange Arter af Ærteblomstrede, saaledes meget tydeligt 

 hos vore Kløver-Arter, er de udvoksne Smaablade i Stand til at 



