282 



derimod en stærkere reduceret Blomst; for det første findes der 

 kun 4 Blade i hver Kreds, og dernæst mangler Kronbladene ikke 

 sjældent helt (Fig. 2). Begge er ganske smaa, nogle faa cm høje 

 Planter, rigt grenede og med nedliggende Grene, der bærer syl- 

 dannede Blade; Sylbladet F. har sit Navn af den lange Braad, 

 hvormed Bladet ender (Fig. 4). De er fleraarige og blomstrer fra 

 Forsommer og til Efteraar. Ligesom hos Fuglegræs er Blomster- 

 stilkene, som hos Sylbladet Firling meget lange, efter Afblomst- 

 ringen nikkende, men senere igen oprette. 



Fremliggende Firling er vidt udbredt, almindelig i Norden, 

 ogsaa i Island og paa Færøerne; den vokser baade paa ret tør 

 og paa fugtigere Bund, paa Marker, Enge og Overdrev. Sylbladet 

 F. har en meget mere begrænset Forekomst; den lever i Norge 

 paa Strandklipper (til Nordmøre) og i Danmark især i Jylland 

 paa sandede Marker og i Klitter; desuden almindelig paa Fær- 

 øerne og fundet i Island. 



Tav. 347. A. Fremliggende Firling. Fig. 1. Planten i naturi. Størr. 

 Fig. 2. Blomst og et Kronblad (VO- — Sylbladet Firling. Fig. 3. Plante i 

 naturi. Størr. Fig. 4. Blad (Vi). Fig. 5. Blomst (Vi). Fig. 6. Kapsel (Vi). Fig. 7. 

 Frø ('7i). 



348. Spergel, Spergula arvensis L. 

 N. Linbændel. Isl. Skurfa. 



Den eneste Art indenfor Nellikefamilien, som har nogen An- 

 vendelse i Landbruget, er Spergel. Det er en indtil 40 cm høj, en- 

 aarig Urt med saftige Grene og Blade, der gærne ædes af Krea- 

 turer baade som Grøntfoder og Hø, dog ikke af Heste. Den er vidt 

 udbredt i tempererede Egne og har i visse Lande været længe i 

 Kultur; desuden optræder den vildtvoksende som Ukrudt paa Mar- 

 kerne (indtil 70*' n. B. i Norge). Den er hyppig i hele Norden, 

 paa Færøerne og i Island, og er endog funden i Haver ved Ivigtut 

 i Grønland. Bedst egner den sig for lette Jorder, Hedejorder, der 

 bringes i Kultur, ell. lign.; her kan den hurtigt voksende Plante 

 give 2 Afgrøder aarligt (tidligt saaet). Ofte ses den anvendt som 

 Grøngødning. 



Spergel er ved sit ejendommelige Ydre let kendelig fra de 

 øvrige Arter af Fladstjærnegruppen. De trinde linjedannede Blade 

 er som hos de andre Slægter modsatte, men faar Udseende af at 

 være kransstillede, idet der i deres Hjørner sidder meget korte 

 Grene med tætstillede Blade. Blomsterne sidder i Kvast og er 



