289 



Tav. 355. Fig. 1. Rodstok og nederste Del af Stænglen. Fig. 2. Aks med 

 Yngleknopper og Blomster. Fig. 3. Overvejende hanlig Blomst (7i). Fig. 4. Hun- 

 blomst (Vi). Fig. 5. Nød (7i). Fig. 6. Aks med udelukkende Yngleknopper. Fig. 7. 

 Yngleknop, der ikke har spiret (^/i). Fig. 8. Samme, der har spiret i Akset (Vi). 



356. A. Bidende Pileurt, Polygonum hydropiper L. 

 N. Vaspepper. 



B. Blegbladet Pileurt, Polygonum tomentosum Schrank. 

 N. Hønsegræs. 



Bladene af de paa Tav. 356 afbildede Arter o. a. har megen 

 Lighed med Pileblade (deraf Navnet for Slægten); Blegbladet Pile- 

 urt har ofte en sort Tegning paa Midten af Bladet. Begge er me- 

 get hyppige i Danmark og Norge (især i det sydlige); den første 

 vokser paa fugtige Steder, i Grøfter o. s. v., den anden er paa lavt 

 liggende Marker, især i Vaarsæden, et yderst almindeligt og skade- 

 ligt Ukrudt, der vanskeligt lader sig udrydde. De er enaarige og 

 blomstrer i Juli— September. Bidende P. kendes let paa det tynde 

 Aks og dens skarpe, peberagtige Smag. 



Vand-Pileurt (Polygonum amphihium L.) bør nævnes som 

 et smukt Eksempel paa en Plante, der evner at leve under meget 

 forskellige ydre Forhold og tilpasser sig derefter. Den optræder 

 væsentligt i 2 Former, en Vand- og en Landform. Vandformen 

 har glatte og flydende Blade paa lange Stilke; de smukke, rosen- 

 røde Aks hæves op over Vandfladen. Landformens Blade er 

 kortstilkede og behaarede. I den indre Bygning gør der sig en 

 Række Forskelligheder gældende mellem de to Former. Den er 

 meget hyppig i Danmark, mindre almindelig i Norge (Vand-Ske- 

 deknæ). Paa Færøerne og i Island er den ogsaa funden; den 

 kaldes dér Tjarnablaåka. 



Tav. 356. A. Bidende Pileurt. Fig. 1. Plantens Top. Fig. 2. Blomst 

 (Vi). Fig. 3. Nød (Vi). — B. Blegbladet Pileurt. Fig. 4. Plantens Top under 

 Frugtmodning. Fig. 5. Biosteret under Frugtmodningen (Vi). Fig. 6. Nød (Vi). 



357. Vej-Pileurt, Polygonum avicnlare L. 

 N. Veggras. Isl. Blédarfi, Hladarfi. 



Langs Veje, mellem Gadernes Brosten, paa Ryddepladser, 

 Gaardspladser, i Kornmarker og ved Stranden træffer man yderst 



Mentz og Ostenfeld, Nordens Flora. 2. Vdg. 19 



