301 



glat Bark, og dens Krone et mægtigt Omfang, bygget af kraftige 

 Grene, som taber sig i en Uendelighed af oprette eller hængende, 

 tynde og svaje Kviste, Denne Krone giver dyb Skygge. Som hos 

 Ælmen danner Bladene fra de hverandre nærmest staaende unge 

 Skud paa Kronens Grene en tæt Mosaik ; kun Langskuddene fra 

 Spidsen og Siderne af de brede Skudflader rager friere ud. Bøgen 

 er altsaa et skyggegivende Træ. Men dertil kommer, at den 

 tillige i højere Grad end de allerfleste af vore Skovtræer er 

 skyggetaalende; og dette hænger nøje sammen med en ejen- 

 dommelig Evne hos dens Blade til i Bygningen at læmpe sig efter 

 Lysforholdene. Udsat for fuldt Lys er Bladene forholdsvis tykke 

 og faste af Bygning, næsten læderagtige: „Solblade"; og mere eller 

 mindre stærkt beskyggede er de tyndere og blødere: „Skyggeblade". 

 Disse Ejendommeligheder er paa det nøjeste forbundne med For- 

 skelligheder i den indre Bygning. Bøgen evner altsaa selv at 

 vokse i Skyggen af andre Træer og at hindre ny Opvækst. Dette 

 forklarer tildels Bøgens Sejr over Egen, der er et Lystræ (se 

 nærmere herom under Nr. 368). Desuden er Bøgen hurtigere 

 voksende end Egen. Og i Kampen mellem de to Træarter har 

 ogsaa Mennesket tidligere (om end mindre end i vore Dage) 

 grebet ind, for saa vidt som Egens Ved er mere anvendeligt og 

 værdifuldere end Bøgens, der især bruges til Brændsel, til Træsko, 

 Smørdritler, Redskaber o. m. 



Ved Bøgens Løvspring (for Danmarks Vedkommende om- 

 kring 15. Maj) er de nys udfoldede Blade af den kendte lyse- 

 grønne Tone haarede; senere og ret hurtigt forandres Farvetonen, 

 og Behaaringen mistes næsten helt — Løvet antager sin mørke- 

 grønne, glatte og blanke Karakter. Kun i Nervevinklerne paa 

 Bladenes Underside bevares Haarene, der danner Bolig for smaa 

 Mider; disse D om a tier (Fig. 2) findes ogsaa hos Lind (Nr. 233). 

 — De lange, smalle og lysebrune Skæl ved Bladenes Grund er 

 Akselblade, der som oftest hurtigt fældes ; de har i Vinterens Løb 

 tjent som Knopskæl. 



Hos Bøg som hos Eg er Blomsterne særkønnede, og Træerne 

 er enbo. Lige efter Løvspringet blomstrer begge Arter. Hos 

 Bøgen sidder Blomsterne i langstilkede og hovedformede Stande 

 Fig. 1). De hanlige, der er hængende, findes i noget større 

 Tal end de hunlige, som er oprette. Hunblomsterstandene er 

 dannede af kun 2 Blomster, omgivne af et fælles Hylster af 

 Højblade. Hanblomsten (Fig. 3) bestaar af et Bioster og et rige- 

 ligt Antal Støvblade, Hunblomsten (Fig. 4) har foruden Bioster 



