331 



Tav. 397. Fig. 1. Blomstrende Plante. Fig. 2. Blomst i Hunstadiet (Vi). 

 Fig. 3. Blomst i Overgangen til Hanstadiet (Vi). Fig. 4. Aaben Kapsel med de 

 visne Blosterblade (Vi). Fig. 5. Modent Frø (^°!i). 



SVÆRDLILJERNE, IRIDACEÆ. 



398. Sværdlilje, Iris pseudacorns L. 

 N. Sverdlilje. 



Den stadselige, ofte meterhøje, gulblomstrede Sværdlilje 

 (ogsaa kaldet Iris) er den mest fremtrædende Pryd for vore Moser 

 og for Sø- og Aabredder. Det er en i alle Henseender let kendelig 

 Plante. Fra den vandrette, tykke Rodstok udgaar dels blomster- 

 løse, dels blomstrende Skud. Bladene, der har givet Planten Navn, 

 er ridende (se Nr. 394) og ligner en forstørret Gengivelse af Ben- 

 bræks. Paa de blomstrende Skud sidder Blomsterne faa sammen i 

 Hjørnerne af omhyllende Højblade. Blomsten har en ganske usæd- 

 vanlig Bygning. Vi genfinder Liljeblomstredes Grundplan, men 

 med Afvigelser. For det første er Blomsten oversædig, ligesom 

 hos den efterfølgende Familie, Gøgeurterne, medens alle fore- 

 gaaende Enkimbladede har undersædig Blomst; dernæst er der stor 

 Forskel paa den ydre og den indre Kreds af Blosterblade, og en- 

 delig linder man kun 3 (ikke 6) Støvdragere. Sværdliljerne danner 

 i det hele en videre Udvikling af Liljeblomstrede, en Udvikling, 

 hvis højeste Trin vi finder hos Gøgearterne. Hos den i Danmark 

 og Norge (indtil c. 68" N. Br.) samt paa Færøerne hyppige Sværd- 

 lilje er Blomsten gul, men forskellige blaalige, violette og rødlige 

 Farver er ellers hyppigere indenfor Slægten, hvoraf jo en Mængde 

 Arter dyrkes i vore Haver som Prydplanter. 



Lad os imidlertid gennemgaa vor Sværdliljes Blomst lidt 

 nøjere. De ydre Blosterblade er meget store og tilbagebøjede, gule 

 med en mørkere gul Plet, hvortil en Mængde sorte Streger leder, 

 et Saftmærke; de indre derimod er kun smaa og oprette. Inden- 

 for dem finder man de tre Støvdragere; de sidder lige overfor den 

 ydre Blosterbladskreds, saaledes at deres Knapper næsten naar 

 Saftmærkets Grund. Over dem danner tre bladagtige gule Dan- 

 nelser et beskyttende, hvælvet Dække; disse tre, i Spidsen tvefli- 

 gede Organer er Blomstens Grifler, hvad der ses tydeligt, om man 

 f jærner alle de andre Blosterbladskredse (se Fig. 3). Arret paa 

 Griflerne er en lille Lap, som sidder paa deres Underside lidt inden- 



