345 



414. Hvidgul Skovlilje, Cephalanthera alba (Crtz.) Simonk. 



N. Skoglilje. 



Der findes i Skandinavien tre Arter Skovlilje, men alle er 

 de sjældne; de ynder Skove med Kalkbund og træffes derfor i Dan- 

 mark f. Eks. paa Møens Klint, og i Alindelille Skov. I Norge er 

 den afbildede Art ikke fundet. 



Skovliljerne er Urter, som i hele deres Bygning har megen 

 Lighed med Hullæbe, saaledes hvad Rodstok og Blade angaar, men 

 Blomsterne er faa og næsten siddende, derfor er det oftest Frugt- 

 knuden og ikke Stilken, som er snoet. løvrigt er Blomsterne tit 

 ikke helt drejede, hvad der staar i Forbindelse med deres oprette 

 Stilling. De smukke, hvide, hvidgule eller røde Blomster har en 

 fra Hullæbes ret afvigende Form, hvad der mest skyldes den lille 

 (ganske vist ogsaa her toleddede) Læbe og de andre Bio storblades 

 Størrelse og Ensartethed. Blomsten gør næsten Indtryk af at være 

 regelmæssig, saa godt slutter Blosterbladene om Læben og den 

 lange Griffelstøtte. Denne sidste mangler Næbet, da det tredje 

 Ar er smeltet sammen med de to andre til én stor Flade; følgelig 

 støder Støvknappen op til Arfladens Overkant, og Selvbestøvning 

 kan finde Sted. 



Hvidgul Skovlilje bliver 25 — 50 cm høj og blomstrer i Juni 

 —Juli. 



Tav. 414. Fig. 1. Rodstok og den nederste Del af Stænglen med Lavblade. 

 Fig. 2. Stænglens øvre blomsterbærende Del. Fig. 3. Læben, sét fra Siden. 

 Fig. 4. Læben, forfra. 



415. Knælæbe, Epipogo^i aphyllus (Schmidt) Sw. 

 N. Knælæbe. 



Den næste i Rækken af blege, klorofyl-løse, saprofytiske Gø- 

 geurter er Knælæbe; den er mærkelig ved at mangle Rødder. 

 Dens underjordiske Del bestaar alene af en meget rigt grenet, ko- 

 rallignende, noget fladtrykt Rodstok, fra hvilken de 10—25 cm 

 høje, faablomstrede Stængler udgaar, og som i Jorden udsender 

 vandrette, tynde Udløbere. 



De ret store og vellugtende Blomster, der er hvidlige med 

 gulligt Anstrøg og smaa rødlige Pletter, er ikke drejede, og følgelig 

 vender Læben opad. Støvmasserne bærer her to tynde Traade, 

 hvormed de staar i Forbindelse med Klæbemassen (Fig. 5); de 

 kommer til Syne, naar Støvknappen blot ved den svageste Berøring 



