375 



og det er sødt og nærende. Kornene spirer let, naar de udsaas 

 paa passende Steder. Tidligere indsamledes de under Navn af 

 Mannagryn til Føde for Mennesker, og vistnok sker dette endnu 

 i enkelte Egne, saaledes i Polen og Preussen. Vandfugle æder dem 

 med Begærlighed. 



Tav. 450. Fig. 1. En Del af Straaets nedliggende og rodslaaende Del. 

 Fig. 2. Top. Fig. 3. Smaaaks (Vi). Fig. 4. Samme; alle Blomster paa nær 2 er 

 fjærnede, saa den zigzagbøjede Akse ses (7i). Fig. 5. Nød; indenfor den hvide 

 Plet forneden ligger Kimen. 



451. Høj Sødgræs, Ghjceria aquatka (L.) Wahlb. 

 N. Elvekonge. 



Faa Græsser i Norden er større og kraftigere end Høj Sød- 

 græs, der naar en Højde af 2 m eller mere. Da den tilmed vokser 

 selskabeligt, i store, tætte Bestande, er det forstaaeligt, at den er 

 af megen Virkning, hvor den, ofte i Selskab med andre høje græs- 

 agtige Planter, forekommer langs Bredderne af Aaer og Søer. Den 

 er fleraarig, og dens Rodstok er krybende. Bladskederne, der næ- 

 sten er trinde, er lukkede omtrent helt op til Bladpladerne og 

 bærer lige under Skedekinden et Par gulbrune Pletter; Bladene er 

 temmelig brede og noget ru. Den store og rigt forgrenede Top 

 har opret, udspærrede Grene med aflange Smaaaks, der indeholder 

 5—8 Blomster, I Danmark er Høj Sødgræs hyppig, og den vokser 

 i Norge i den sydøstlige Del. I alt Fald som ung ædes den meget 

 gærne af Kreaturerne, da den er meget sukkerholdig. En Brand- 

 svamp, der hyppigt findes paa dens Blade i Form af lange, mørke 

 Striber, kan, saalænge den er frisk, fremkalde Forgiftning hos Køer. 

 Fuldt udviklet kan Høj Sødgræs anvendes til Tækning. 



Tav. 451. Fig. 1. Stykke af Straaet med et Blad. Fig. 2. Top. Fig. 3. 

 Smaaaks nær Frugtmodningen (Vi). Fig. 4. Inderavne (Vi). 



452. Eng-Rapgræs, Poa pratensis L. 

 N. Eng-rap. Isl. Vallarsveifgras. 



Af Slægten Rapgræs findes ikke faa Arter i Norden. De 

 kendes let paa deres rigt forgrenede Top med Smaaaks af en me- 

 get ringe Størrelse; ligesom hos Sødgræs dækkes Smaaaksene slet 

 ikke af Yderavnerne, og Inderavnerne bærer ikke Stakke; men til 

 Forskel fra Sødgræs er disse sidste hos Rapgræs sammentrykte. 



