382 



Græs holder sig til aabne Steder, idet de talrige, lange Haar, der 

 sidder i Kanten af Inderavnen, tjener Frugtens Spredning ved Vin- 

 dens Hjælp. 



Nikkende Flitteraks er ikke hyppig i Danmark, hyp- 

 pigere i Norge; det synes at foretrække en stenet og klippeblok- 

 rig Bund, hvor den løse Muld samler sig mellem Stenene. Dusk- 

 Flitteraks lever hverken i Danmark (en enkelt Gang funden 

 paa Bornholm, men maaske ikke vild dér) eller Norge, men fore- 

 kommer, om end sjældent, i Sveriges østlige Egne, særlig paa Got- 

 land og Øland. 



Tav. 459. A. Nikkende Flitteraks. Fig. 1. Rodstok og nederste Del 

 af Straaet. Fig. 2. Øverste Del af Straaet med Top. Fig. 3. Smaaaks (Vi). 

 Fig. 4. Smaaaksets golde Blomst (Vi). — B. Dusk- Flitter aks. Fig. 5. Dusk. 

 Fig. 6. Yderavner. Fig. 7. Smaaaksets to Blomster (ca. Vi). 



460. Dunet Havre, Avena puhescens L. 

 N. Dun-havre. 



Hos Havren og de nærmest følgende Græsser er Yderavnerne 

 saa store, at de naar til Smaaaksets Spids eller nær op derimod 

 (se Fig. 3). Disse Græsser (Nr. 460—464 inkl.) har 2—3 Blomster 

 i hvert Smaaaks, og Inderavnerne bærer som Regel en Stak, der 

 kan have en ejendommelig Bygning (se nedenfor). 



Dunet Havre hører, ligesom Drap-Havre, til de fleraarige Havre- 

 Arter; begge har de en opret Rodstok og tueformet Vækst, 

 skønt man undertiden kan finde, at de danner ganske korte Ud- 

 løbere. Dunet Havre er et anseligt Græs, der under Blomstringen 

 er meget iøjnefaldende og let kendeligt; det blomstrer i Juni, men 

 Blomstringen forløber som hos alle Græsser meget hurtigt. Den 

 store Top har da et overmaade let og luftigt Udseende; Smaa- 

 aksenes Dele spærres ud fra hverandre, og de overvejende hinde- 

 agtige, sølvglinsende og noget violet anløbne Avner kommer til 

 Syne og reflekterer smukt det Lys, de modtager (Fig. 2); de fjer- 

 formede, hvide Ar og de lange gule Støvknapper bidrager ogsaa 

 til det ejendommelige Farvespil, Toppen ejer. Efter Afblomstringen 

 lukkes Smaaaksene igen til, og Toppens Grene trækker sig sam- 

 men; den lange, straagule Top har da intet prangende ved sig. 

 Inderavnerne bærer paa deres Ryg en lang Stak, der paa Midten 

 er knæbøjet; den nedre Del er stærkt snoet og kan udføre hygro- 

 skopiske Bevægelser, der er af Betydning for Kornets videre Skæbne. 



