417 



Hos Naaletræerne er de to Køn stedse adskilte; de hanlige 

 og hunlige Organer bæres af forskellige Akser, der endda ofte 

 sidder fjærnet fra hverandre. Lad os med Rødgranen som Eksem- 

 pel undersøge Forholdet lidt nærmere! Om Foraaret, naar Rød- 

 granen blomstrer, vil man i Spidsen af forrige Aars Skud finde de 

 smukke røde Hunblomster (Fig. 1), medens de gule Hanblomster 

 gærne sidder ved Skuddenes Grund (Fig. 2). Han- og Hunblomster 

 forekommer stedse paa det samme Individ; Rødgranen og andre 

 Graner er altsaa enbo. 



Hunblomsten bestaar af en lang Akse med talrige, skrue- 

 stillede røde Blade. Disse Blade er Frugtbladene (Figg. 6 og 7), 

 idet de paa deres Overside bærer tvende Æg (Fig. 7), som efter 

 Bestøvning og Befrugtning udvikler sig til Frø. Hanblomstens 

 Akse er betydelig kortere; den bærer Støvblade (Fig. 8). Hvert 

 Støvblad har to Sække, som aabner sig ved Spalter (Fig. 9). Be- 

 støvningen sker ved Vindens Hjælp. Hos Hunblomsten spærres 

 Frugtbladene ud fra hverandre, saaledes at Støvkornene, der let 

 føres afsted af Vinden, fordi de er udstyrede med to blæreformede 

 Udposninger, kan faa Lejlighed til at lejre sig i Krogene, hvor 

 Æggene har deres Plads. Da Støvvej mangler, føres Støvkornene 

 altsaa i direkte Forbindelse med Æggene, som for bedre at kunne 

 fange og fastholde dem udskiller en lille Slimdraabe. Derefter 

 sker Befrugtningen, ofte dog først en rum Tid efter Bestøvningen. 



Medens Hanblomsterne naturligvis visner, udvikler Hunblom- 

 sterne sig videre til de for hele Granfamilien saa karakteristiske 

 Kogler. I en Kogle er Aksen yderligere forlænget og for veddet, 

 og Frugtbladene er foruden at være forveddede tillige af en anden 

 Farve end i den ganske unge Blomst, nemlig brune. Æggene er 

 forvandlede til Frø (Fig. 10). Ogsaa Koglens Stilling er ændret; 

 ti medens Blomsten er opret, er Koglen hængende. Naar Koglen 

 er moden, spærres dens Skæl ud fra hverandre, saa Frøene, der 

 nu ligger løst, kan komme ud; i Forening med Frøene løsnes en 

 tynd Flig af Kogleskællene, og denne tjener som „Vinge" for 

 Frøet, der altsaa spredes ved Hjælp af Vinden. 



Rødgranen er som nævnt vildtvoksende i Sverige og Norge, 

 men ej i Danmark. Til Skandinavien er den indvandret fra Øst 

 og Nordøst, og har som vildtvoksende Skovtræ faaet en stor Be- 

 tydning i landskabelig og økonomisk Henseende. Paa Fjældene 

 gaar den som Regel ikke fuldt saa højt op som Fyr og Birk. 

 Som meget skyggegivende og skyggetaalende Træ kan Rødgranen 

 let fortrænge saadanne udprægede Lystræer som Fyrren, hvor For- 

 holdene ikke reguleres af Mennesket. I de mørke Granskove trives 



Mentz og Ostenfeld. Xordens Flora. 2. Udg. 27 



