420 



CYPRESFAMILIEN, CUPRESSACEÆ. 



497. Ene, Jtmiperus commimis L. 

 N. Ener, brisk. Isl. Einir. 



Skønt meget foranderlig af Skikkelse er Enen dog hyppigst en 

 lav Busk, ofte med nedliggende Stamme, og meget stærkt forgrenet; 

 dens Overflade er et tæt Mylr af kraftigt stikkende Naale paa de 

 yngste Skud. Disse Naale sidder 3 sammen i en Krans og er til- 

 leddede til Stænglen; paa Oversiden er de blaaduggede. 



Enen er tvebo. Paa Hanplanterne findes nedenfor de unge, 

 frembrydende Skud smaa gule Blomster i Bladenes Hjørner (Fig. 1); 

 de bestaar af et ringere Antal Støvblade end hos Gran og Fyr, 

 men hvert Støvblad har flere Støvsække (se Figg. 2 og 3). Hun- 

 blomsterne (Fig. 5) bestaar af 3 Kogleskæl med Æg; nedenfor 

 Kogleskællene kommer flere Kranse af smaa, skældannede Blade. 

 Efter Bestøvningen bliver de tre Kogleskæl kødede og vokser 

 sammen til en lille kuglerund Kogle, der minder om et Bær, og 

 derfor kaldes „Bærkogle". Først i det tredje Aar modnes denne 

 Kogle (se ovenfor. Skovfyr) og antager den endelige, sorte, men 

 blaaduggede Farvetone (Figg. 4 og 6); den indeholder 3 Frø 

 (Figg. 7 og 8). 



Medens Enen er meget hyppig i Skandinavien og gaar højt 

 til Fjælds, sés den i Danmark mest i Heder, paa Lyngskrænter, 

 i Klitter og paa andre uopdyrkede Jorder, sjældnere i Skove; den 

 er derfor hyppigst i Jylland. Paa de nævnte Strækninger bliver 

 Enen, som ovenfor anført, kun lav, kuppelformet eller ganske flad, 

 idet den som Espalier kryber henad Jorden; paa Hederne har den 

 ofte omtrent samme Højde som Hedelyngen selv, og den kan i 

 Egne, som i en forholdsvis nær Fortid var skovklædte, optræde i 

 saa rig en Mængde mellem Lyngplanterne, at man med god Grund 

 kan tale om Eneheder. Enens mest naturlige Vokseplads er uden 

 Tvivl de lyse Egeskove, hvor den sammen med andre Buske danner 

 Underskov og naar en ganske anderledes anselig og smuk Udvik- 

 ling end paa det vindaabne Terræn; den kan i Skovens Læ blive 

 adskillige Meter høj og antager da gærne en cypreslignende Form. 



I flere Henseender yder Enen Mennesket en Del Nytte. „Bær- 

 rene" anvendes til Lægemidler; de indeholder foruden Harpiks og 

 æterisk Olje en Del Sukker, som betinger deres Brug ved Frem- 

 stilling af Genever. Veddet er tæt og fint og vel skikket til Træ- 



