431 



indeslutter en større Mængde smaa Sporer; ogsaa dette sés paa 

 Fig. 3. Der er altsaa Forskel paa Sporerne, medens disse hos de 

 egentlige Bregner alle er ens. Og denne Forskel ytrer sig ej alene 

 i Størrelsen, men ogsaa derved, at disse Sporer danner to Slags 

 Forkim, naar de spirer. De store Sporer (Fig. 4) danner en For- 

 kim med hunlige Kønsorganer og kaldes derfor hunlige Sporer 

 eller Storsporer; de smaa Sporer danner en Forkim med hanlige 

 Kønsorganer, og de benævnes hanlige Sporer eller Smaasporer. 

 løvrigt sker Befrugtningen hos den kønnede Generation som 

 hos de egentlige Bregner. „Frugten" aabner sig med 4 Klapper, 

 svarende til de fire Rum. Storsporerne er saa store, at de tyde- 

 ligt sés uden Forstørrelse; de har en gulagtig Væg. 



Tav. 512. Fig. 1. Planten i naturlig Størr. Fig. 2. Spidsen deraf med 2 

 Blade (mærk den indrullede Spids paa det yngste) og 2 „Frugfanlæg (Vi). Fig. 3. 

 „Frugt" i Tværsnit (Vi). Fig. 4. Storspore ('"/i). 



PADDEROKKERNE, EQUISETACEÆ. 



513. Skavgræs, Equisetum hiemale L. 

 N. Skavgræs. Isl. Eskigras. 



Sideordnet med Bregnerne er den lille Gruppe af blomsterløse 

 Planter, der alle (ca. 40 Arter) hører til samme Slægt: Padderokke 

 eller Equisetum L. De har et iøjnefaldende og let kendeligt Ydre, 

 der er ret ensformigt indenfor Slægten. 



Padderokkerne er alle fleraarige Urter med en vidt og dybt kry- 

 bende Rodstok, som hos flere Arter er hist og her knoldformet 

 opsvulmet (sé Tav. 515). De overjordiske Skud er sædvanligvis 

 grønne og trinde, men riflede eller ribbede; mellem Ribberne findes 

 mere eller mindre dybe Furer. Disse Skud er dernæst delt i tal- 

 rige Led; trækker man i Skuddene, brister de let ved Leddene. 

 Ved hvert Led sidder en Kreds af smaa Blade, som er sammenvok- 

 sede til en Skede; de smaa spidse Flige i Skedens Rand angiver 

 Bladenes Antal. Skuddene er hule undtagen ved Leddene; der findes 

 altsaa ligesaa mange Hulheder i Stænglen, som der er Led. Celle- 

 væggene er hos Padderokker (og i særlig Grad hos den paa Tav. 

 513 afbildede Art) gennemtrængte af Kiselsyre, et Stof, der gør 

 Plantedele haarde, men skøre. 



I Spidsen af de overjordiske Skud (Figg. 2 og 4) sidder en 

 ejendommelig Stand af Sporehuse; den ligner ikke lidet en Kogle. 

 Dens Akse bærer talrige Kranse af skjolddannede og stilkede Blade, 



