33 



östra myrkantea tillsammans med strödd U. intermedia, ster. Mellan glesa Schoenus 

 nigricans-tuvor intill väten blommade även U. minor, enstaka. F. ö. i vätan: Carex 

 filiformis (UI), ster., Schoemis nigricans (II), Scirpus pauciflorus (IV), Juncus lampro- 

 carpus (II). — Den 'V? 1906 ett stycke upp i Stångaån på 5 cm. djup tillsammans med 

 Carex filiformis vid kanten av en djupare del med stagnerande vatten. Ett individ 

 mätte där l,7o m. i längd. 



Utricularia intermedia alltid på fuktig, ö])pen dy med högst några cm. vatten; 

 ibland i bDttnea av Gladii(.m-A.'is.; anträffades (d. 'Vs 1906) blommande (I) och i frukt 

 (III — IV) på dyn i en gles Phragmites-Schoenus 7iigricans-A.ss. tillsammans med Scirpus 

 pauciflorus (III), Chara hispida (I — II), torr: ungplantor av Carex Goodenoughii, Meny- 

 antlies, Carex filiformis; fukt. grad 9. 



Makrolimnseidformationen räknar i myren följande associationer: A. Potamogeto- 

 netum innefattande associationerna Potamogctonetum natantis, P. pectinati, P. pusilli och 

 P. graminei samt B- Xijmplueetum. — Potamogeton natans fanns som en vid första 

 ögonkast avgjort avvikande, bredbladig form i Storsävs nordvästra del — den enda 

 träskstationen — mellan de yttre Scirpus Zacwstris-ruggarna och strax N om ett Nym- 

 pluea-hesiknå\ i en större göl i nordöstra myrkanten mellan ett par Nymphcea-hesikaå: 

 i de stora gölarna i Hemsekanten fanns den fertil och riklig med tydlig anrikning vid 

 Pliragmites-siåan, under det Nympluea höll sig utmed och inuti Carex stricta-Ass.; på 

 10 cm. vatten i PJiragmites-Equisetum limosum-Ass. var den ster.; den fanns vidare 

 i några mindre gölar och i bryor samt i Stånga åmynning. Lokalerna ligga vanligen 

 i närheten av Nympli(]eetum. Stationerna äro således angränsande med den skillnaden 

 att Nympluea fördrager en något oroligare botten, då Potamogeton natans fordrar en 

 lugnare med ostörd sedimentering, vilket den når antingen genom att välja ett läställe 

 i förhållande till Nymphffia eller djupare botten. Skillnaden är analog med den mellan 

 Scirpus lacustris- och PÄragrmifes-stationerna. 



Potamogeton pectinatus fanns på östra Storträsksidan vid m3mningen av diket från 

 Nydträsk, i infallsviken NO om Storsäv och i Stångaåns mynning, där den torde ha 

 varit driftprodukt uppifrån ån, varest den påträffades massvis på djupare stagnerande 

 punkter. — Potamogeton pusillus fanns ^^mnig och fertil i storgölen vid Hemsekanten 

 tillsammans med P. natans. 



Potamogeton gramineus, den vanligaste av arterna i Mästermja', förekommer på 

 botten med högst 10 cm. vatten upptill fukt.-graden 8. Karaktäristiska lokalen är Carex 

 stricta-Ass., vanligen tillsammans med Chara aspera (jmfr. noten s. 31). Om fjorårs- 

 avfall av starren täcker bottnen, äro bladen emersa och sticka upp genom bottenbe- 

 täckningen ända till 10 cm. över det grunda vattnet därunder. Bladformen är då också 

 förändrad: en mera avsmalnande bas än hos normala flytblad. Arten är den minst 

 hydrofila i släktet och antar lätt terrestrisk form. Förekomsten tills, med Chara aspera. 

 i Carex stricta-Ass. visar, att den till en viss grad är erosionshärdig och tål intorkning. 

 Den förekommer också i Bodensjöns gränszon, "wo bei niederem Wasserstand die 

 Pflanze entweder mit Hiilfe der Knollen öder durch Bildung der Landform die trockene 

 Zeit iiberdauert" (Bodenseeforschungen, II, s. 23). 



Nymphceetum albie förekommer enstaka på läställen såsom vid agkanten i västra 

 Risala på 40 cm. djup; i Storsävs nordöstra mest skyddade del, där associationen är 

 som rikast (fig. 2 ta vi. 5), samt på dess västsida mellan Scirpus lacustris- och Phrag- 

 mites-Cladium-hältenSi: som smärre bestånd i Tungarns ackumulationsområde; i de ovan 



