37 



viken liärstädes (fig. 4, tavl. 5). Där är frekvensen III — Y och kvaliteten 3 — 5; i 

 mellanzonen däremot, de 30 m., endast III, 3; här saknas också CV/flrrt ]iå bleket. Hela 

 Scirpus-omYädets blekebotten är genomkorsad av Srirpu.s-vh'v/.om, nedtill i det ända till 

 40 cm. tjocka rhizomgolvet delvis multnade, men upphöra omedelbart utanför de nämnda 

 bågarna (flacka segment) i den yttre zonen, där bottnen — svagt sluttande från den 

 inre zonen — från ett 30 — 40 cm. djup hak tvärt stupar ned till den CArt/a-lösa bleke- 

 bottnen. — Som förut nämnt uppkom Storsäv i sin nuvarande omfattning — i likhet 

 med myrens tillandningar i allmänhet — under tiden efter Stånga myrs utdikning och 

 regleringen av Lojstaträsken med deras C7mra-blekemassor. Dessförinnan fanns dock 

 "Storsäv" till, bevuxet med Scirpus — mest — och Phragmiies, vilket rhizommattans 

 undre, torvartade delar utvisa. I och med bottnens höjning till vattenytan började 

 erosionen, tillsvidare endast i den sydvästra, långa bukten med sin ännu jämna strand- 

 linie och en begynnande träskbacke innanför. Hela området har form av en strand- 

 sporre, men med dubbelriktad näbb, den sydvästra (äldre) uppkommen i förhållande till 

 den norr och nordost ifrån kommande vårströmmen, den nordöstra (jmgre) som läpunkt 

 till sommars3'dvästen, vars sedimenterande verkan varaktigt förhöjdes efter nämnda 

 tidpunkt. Av här nedan anförda skäl hänvisad till ett ringa vattendjup atsattes assoc. för 

 erosion (för bränningsverkan) först på sydvästsidan, där den är som glesast, men var 

 ännu skyddad och 3'ppig på nordvästsidan (parallell med sommarsydvästen I) samt full- 

 ständigt i lä, yppigast och mest utbredd på nord- och nordostsidan, där dock vår- 

 strömmen begränsar sedimenteringen till den nämnda j^tterlinien, sammanfallande med 

 den ovannämnda 3'ttre Schpus-zonen. Assoc. är utmed denna linie i eller nära grän- 

 sen för sin sedimentfångande kapacitet eller — vilket till resultatet blir ungefär det- 

 samma — sedimenteringen utefter denna gränslinie är ej rikligare än att den nätt och 

 jämnt förmår hålla assoc. i progressiv facies. Blekehaket i linien markerar också en 

 sådan skärpning i de yttre villkoren, varpå assoc. reagerar med en koncentrering av 

 sin kontur, bågformen till skillnad från den vanligen taggiga, kilformiga kontureringen, 

 och håller sig genom en sådan självreglering fortfarande avbaianserad för den optimala 

 ekologiska kvoten med en samtidig hög både kvantitets- och kvalitetsgrad ') Mellan- 

 zonen däremot med tunnsådda, lägre och smalare strån är i regressiv facies och t3'd- 

 ligen det som associationen lemnat bakom sig i sin centrifugala tillväxt. Sedimente- 

 ringen är där ej tillräcklig att neutralisera verkningarna av de av assoc. själv alstrade 

 hypotetiska, toxiska substanserna och ersätta av näringssubstrat, vad assoc. under sin 

 tillväxt avverkar. — Den inre Scirjncs-zonen, som runt om Storsäv kantar den inre 

 sammanhängande tillandningen, närmast Phragmitcs-Ass., kan betraktas som associa- 

 tionens nuvarande kärna, dess s. a. s. kambiala del, som förr troligen legat längre in 

 i området, och som åtminstone för de år undersökningen varade hölls konstant optimal, 

 dels genom påsvämning dels i synnerhet genom den här fullt skyddade, starkt till- 

 växande CViara-banken ; vilket i särskilt hög grad gäller punkten VI, som är den nord- 

 östra sektionens kambiala kärna. Den härifrån utgående regenerativa tillväxten åskåd- 

 liggöres analogivis med exempel från vissa lavar med deras tillväxt och successiva 

 regeneration från det ursprungliga koloniseringscentrum. 



') Förhällandet kvalitetsgrad : kvantitetsgrad kan kallas ekologisk kvot. Kvalitetsgraden är det 

 känsligaste uttr}'cket för bottnens beskaffenhet (slaget av näring etc); kvantitetsgraden beror på mängden av 

 disponibel näring eller — vilket blir detsamma — på konkurrensen vare sig mellan ensartade eller oensartade 

 kommensaler. Sättes den förra som täljare, är kvoten vanligen hög ( > i) på kolonistadiet, sjunker till i i 

 konkurrenspunkten (då assoc. sluter sig) och kan därvid bliva; kvoten är dä i det närmaste konstant, men då 

 antingen -\- betonad, optimal, (progressiv facies) eller . — betonad (regressiv facies). Jmfr s. 5 '. 



