44 



är här endast en iserosion (isskjutaing) på enstaka punkter, sammanfallande med 

 vallarna, mot vilka bleke sträckvis var starkt anhopat. Där kunde assoc. gå intill 

 vallen (jmfr. tavl. 4, fig. 1). — På Risalas västra sida utan en sådan arréterings- 

 barriär var Pliragmites h. o. h. inskränkt till strandbältet av CJadium. På Esketräsks 

 västra sida med dess höga moränbotten saknades den totalt. — 1 Nydträsk fanns den 

 huvudsakligen i ackummulationsbukten i nordost och ett glesare stråk (II — III) i syd- 

 väst med svärableke innanför en blockbarriär. — I Tungarns östra del är anmärknings- 

 värt ett PAra^m. -bestånd (III) med Scirpus (I —II) på ett mindre område, samman- 

 fallande med en CVmrct-bank på 10 — 50 cm. djup. Dennas lokalisering står i samband 

 med »S'f?T/) »s-förekomsten, vari Charetum har skydd. I skydd av båda har Pliragmites 

 kunnat reviviscera. Utmed norra stranden — typisk eros. -strand — gå f. ö. på 50 — 60 

 cm. djup utanför bränningsbältet glesa, sterila stråk västerut in i den S3"dvästra viken. 

 I sankmyren finnas större, markerade stråk. Mest framträdande är det utmed 

 Stenstugubuktens (i söder) västra kant utanför den höga strandterassen därst. och med 

 förgreningar åt Nj'dträsk (se veget.-kartanl). Förutom inblandningar av Cladium fläckvis 

 var undervegetation Carex strieta och C. Goodenoughii eller Chara aspera. Fukt.-grad 

 9 — 10. Torvbotten. I stråket åt Nydträsk var underveget. mast Care.r filiformis och 

 Amblijstegmm scorpioiden, fläckvis Schoenus-axiemB.. Betr. andra stråk i sankmyren, se 

 veget. kartan! Ungefär mitt emellan Nydträsk och Tungarn följande aut. d. 'Vg 19041 

 ett stråk (c:a 100 m- provj^ta): 



Fhragmites (III), starkt vissnad, 140 cm. till vipptoppen; Carex filiformis (V), blad 

 110 cm., till stor del vissnade och nedliggande; Scliornus fenuqincus (III); Myrica (II); 

 Carex panicea (I); Eriophorum angtisfifolium (I); några tuvor Carex strida och Schoemis 

 nigricans; Amhhistegirim scorpioides täckande i bottnen. Fukt.-grad 5 — 7. Närmare Tungarn 

 var sammansättningen denna: Phragmitcs (III) med strån c:a lao cm. n. sterila (vippa mini- 

 mal); Carex filiformis (IV); SchoeHiis-&vteru& tills. III — IV; Mengantlies ijl); Amhl. scorpioi- 

 des (I— II). Fukt.-grad G — 9. Gungflyartat. 



Stråket går fram till Tungarn, följer dess forna södra strand, markerad av en 

 lätt vall innanför (7at?/?( m-massorna i ackumulationsområdet, där det slutar i ett yppigt 

 bestånd i träskkanten. — Andra större områden med gles Phragmites, mindre fram- 

 trädande i fysiognomien äro följande. I Stymnäsvikens mynning tills, med Cladium, 

 Carex strieta och C. filiformis av låg kvalitet. I bältet Risala— Storträsk gör Pliragm. 

 huvudintrycket, särskilt på fläckar, där Sehoenus nigricans efterträtt den här starkt 

 regressiva Carex stiicta- Ass., varmed .slåttern med hänsyn till den foderodugliga 

 Sc/ioenus upphör och ej hämmar Pliragmites. Bottnen är här 40—60 cm. Cladium-C. 

 stricta-torv på c:a 80 cm. bleke. I den slåtterdugligare mj^rviken N om Eisala är assoc. 

 mindre framträdande; bottnen: 60-100 cm. torv på bleke och sand. I myrbukten 

 NO om Tungarn är den starkt framträdande. — I Hemse inm3^r SY om åm\-ningen och 

 begränsad i väster av skogklädda holmar dominerar assoc. Ani den ^Vs 1906; 25 m^ provyta: 



Phragmites (IV, 4), fert. Sehoenus nigricans (III — IV) Sehoenus ferrug. X ni- 



Scirpus pauciflorus (III) Myrica gale (II — III, 2) gricaus (III — IV) 



Carex filiformis (II— III) Carex strieta (I-II) Cladium (II-III, 2) 



Carex panicea (I) Carex oederi (I) Menyanthes (II, 2) 



Chara hispida (I — II) Utricularia intermedia (III — IV, 5) fert. ! 



Amblgstegium scorp. fläckvis täckande kring tuvorna; 

 Ambl. stellatum (III — IV) i Sc}ioemis-i\\vorn&. 



Ungplantor av Carex Goodenoughii (II), Menyanthes (IT) och Carex filiformis (I). Fukt.- 

 grad 9. H. o. d. sågos knän på Phragni.-vh\zo'ax&n (isverkan!). 



