Sproge myr på on sträcka af S,OCM) ni. blir generallutningen inom själva myren f:a 

 1 : 13,000. Kanalernas ändpunkter i randängarna förete en rätt betydande höjning 

 över myrens yta, en något mindre i träskbackarna (se kartan). Smala övergångs- 

 zoner intill dessa höjda gränspartier äro återigen något sänkta under myrens yta 

 i övrigt'). Myren har fyra större sjöar C träsk") i följd efter varandra med för- 

 skjutning åt myrens västliga hälft. En femte mindre är avskild i nordost. Dess- 

 utom agglomerat av mindre vattensamlingar N om Risala och S om Nydträsk"). Då 

 jag i denna Del ej har anledning närmare ingå på frågan om deras geomorfologiska 

 valör, kallar jag dem tillsvidare med ortsbeteckningen ''piinsar''. Träsken förbindas 

 av till större delen igenslammade diken, grävda vid en tidigare partiell dränering. 

 Sjöarna äro jämförelsevis grunda. lUmed huvudkanallinien är största djupet i Eke- 

 träsk 62 cm., i Risala 106 cm. och i Storträsk 108 cm. Dessa äro också närapå 

 de största djupen i träsken för övrigt. Vid tre serier djuptagningar i det djupaste 

 träsket. Storträsk, den ^, s 1902 erhölls 125 cm. som största djup. Det vanhga större 

 djupet mellan moränryggarna var 1 15 cm. 



Hydrografi. 



På topogr. kartan är efter MuNTHE (1913) utlagt myrens flodområde, som i 

 analogi med myrens storlek är det största, omfattande i runt tal 2 kv.-mil. Vatten- 

 delaren i norr är belägen något mor än 1 mil frän myren. I söder sammanfaller 

 den nästan med myrens södra strandterass. I öster är landsvägen från Alfva kyrka 

 till och något förbi Stånga kyrka vattendelare liksom landsvägen från Stenbro vid 

 avloppet till trakten uppåt Fröjel utgör gränsen i väster. Myren är således belägen 

 i flodområdets sydvästra hörn och är att betrakta som dess samlings- och avlopps- 

 bäcken. Den mottager också sin största vattenmassa norr ocli nordost ifrån genom 

 tvenne tillopp, ett vid Oxarfve i Hemse, i fortsättningen kallad Stångaån, från Stånga 

 myr, det andra vid Sallmunds i Levede, som jag kallar Levedeån. Dessutom några 

 mindre tillopp, bäckar, vid Myra i Fardhem och i Alfva-viken^). Vid Stymnäs i 

 Sproge infaller till sist ån från Mellingsmyr. 



Vid inträffande flöde följer huvudinängden av Stångaåns vatten den något lägre 

 norra myrkanten, tillökas i Myra-viken, passerar myrkanten NV om Tungarn och 

 mellan holmarna ("Staplar") N om det skogklädda näset ("Simlund") intill det lilla 

 träsket N om Nydträsk genom de vackraste Carex dricta-sträk, förenar sig med Levede- 

 åns tillflöde och infaller i norra Storträsk. Därifrån över "Storränneln" in i Risala 

 och vidare mot utloppet. En del av Levedeåns vatten i förening med småflöden i 

 Sallmundsviken tar genvägen mellan skogsnäset ("Synke") intill nordvestra Storträsk 

 och myrkanten — även här utpräglade Carex strida-sträk — , går med tillskott av 

 småflöden inifrån nordvästra viken över punsområdet härstädes och utfaller i norra 

 Risala. Utmed södra myrkanten går en del vatten avlänkat från Stångaån tillsam- 

 mans med Alfvavikens och andra flöden i de södra myrhukterna och infaller dels 



') Det är oiks.'i där som det eiiligt myrbönders iitsiigo alllid "drar orli rinner" under isen om viiitrarna. 



^) De senare äro ej utsatta på topografiska kartan. — ■ "Nydträsk" är det riktiga uttalet i st. f."Nyträsk" 

 S topogr. kartan liksom "Tungarn" i st. f. "Tungård". 



3) Utdikningskanalcrnas förläggning är ocksä uppgjord i huvudsaklig r.verensstämmelse med llödes- 

 fördelningen. 



