LIBKAKT 

 NEW YOkK 

 BOTANICAL 



HAROHl» 



Den "Berättelse över myrtrakterna på Gottland", som engelsmannen Georg Steffens, 

 inkallad som sakkunnig, är 1819 avgav och som i de mest hänförda ordalag vits- 

 ordade de gottländska myrarnas odlingsvärde, blev vägledande och eggande för det 

 nyodlingsintresse, som under de följande åren grep sig an med dessa myrars torr- 

 läggning. Efter ytterligare avdikningsplaner av H. Steinmetz under åren 1872—1887 

 ledde den till det frän kultursynpunkt enbart glädjande resultatet, att nu, inemot 

 100 år efter Steffens "Berättelse"', all användbar gottländsk torvmark torde vara 

 invunnen åt jordkulturen. A andra sidan: de senare årens biologiska undersökningar 

 av naturområden ge intryck av bouppteckningar, som fordra skyndsamhet, där ej 

 naturskyddsintresset trätt värnande emellan, — det är också en kulturuppgift, där 

 det vetenskapliga ansvaret och forskningsintresset träda i förgrunden, att i 

 riktning mot en förädlad naturuppfattning ej helt förlora känningen med ett 

 lands ursprungliga natur, markernas urinvånare, dess växt- och djurvärld, dessas 

 samhällen, liv, strider och utveckling. — Laboratorieförsöket analyserar det en- 

 skilda fallet, de särskilda faktorerna, men sammelbilden gav endast den ursprung- 

 liga naturen. 



Då den största och den märkligaste av de gottländska myrarna. Mäster myrs, 

 utdikning förestod, blev det förf. givet att företaga den botaniska undersökningen. Det 

 skedde i samband med det föredrag över de gottlänska myrarna, som deras speci- 

 elle kännare, nuvarande professor R. Sernander, höll inför Botaniska Sektionen i 

 Uppsala i mars 1902. 



1 sällskap med nuv. statsgeologen L. von Post, som åtog sig den geologiska 

 undersökningen, uppehöll jag mig under större delen av tiden 28 juni — 24 aug. 

 samma sommar i undersökningsområdet. Då och även följande sommar 1903 ännu 

 obekant med utdikningsplanen lät jag mig angeläget vara att i största möjliga utsträck- 

 ning göra iakttagelser och insamhngar under den som sedermera yppade sig ej fullt 

 motiverade förutsättningen att destrueringen av naturförhållandena skulle vara full- 

 bordad inom loppet av ett eller annat år. Dä tvärtom på grund av ogynnsamma 

 omständigheter för utdikningen denna tog tid llere år utöver den beräknade, blev 

 detta under de följande somrarna anledning till komplettering och även mera ingå- 

 ende studier. Det befanns vara en vanskhg uppgift att under så osäkra förhållanden 

 betr. utdikningstiden förena fordringarna på fullständighet i uppteckningarna och 

 deras plaumässighet, något som förklarar undersökningens jämförelsevis stora tids- 

 utdräkt. — Sommaren 1903 besöktes myren tre veckor (30 juli— 19 aug.); sedermera 

 22 juH-23 sept. 1904, 4 juli-6 sept. 1905. 5 juli-25 sept. 1906 samt 18 juni-24 

 juli 1908. Till jämförelse med och för generalisering av de för Mästermyr vunna 

 ^■resultaten gjordes under nämnda tider kortare besök även i andra gottländska myrar 

 c^såsom Roma myr. Klintsjöarna i Linde och Lojsta NO om Mästermyr, Muskemyr i 



