26 



des öfversliga 1 00 fot och faller hastigt, dii man närmar 

 sig stränderna, till 20 ä 30. Dessa äro således vanli- 

 gen långgrunda. Bottnen beslår ofverallt af lera utom 

 htir och der närmare stranden, der den bildas af sand. 

 På dessa omständigheter beror utan tvifvel vattnets grum- 

 lie;a beskaffenhet, hvilken i synnerhet är n)ärkbar i norra 

 hälften af Westeräsfjärden och i hög grad tilltager, så 

 snart sydvestliga vindar sätta den ål detta håll mest 

 vidsträckta och öppna vattenspegeln i starkare rörelse. 

 Någon ström söder- och österut märkes icke i dessa trak- 

 ter, lika litet som någon verkan förspörjes af inträffande 

 uppsjö i Norrström. 



Betraktar man först fasta landets stränder, så finner 

 man, att de på vestra sidan af Svartåns utlopp först bil- 

 das af en smal remsa land mellan foten af Stallhagens 

 sista sluttning och vattenbrynet. Dess beskaffenhet och 

 vegetation har redan blifvit tillfyllest omordad. Straxt 

 på andra sidan Carlberg vidtaga sänka ängar, hvilka 

 sträcka sig ända fram till Fullerö, endast vid Hjortbergs- 

 vik afbrutna af några kullar, beväxta med ek och has- 

 sel, på hvilka man redan finner flera representanter af 

 Mälarens lundvegetation. Söderut från Fullerö är stran- 

 den stenig och skogbevuxen ända ned till Holm, der åter 

 sidländta ängar börja utbreda sig. Den böjer sig nu åt 

 vester och beklädes af lummiga lundar]: de s. k. Gång- 

 holmarne. — At öster från Svartåns utlopp begränsas 

 vattenspegeln af sank ängsmark till Viksäng. hvarest en 

 kortare sträcka består af dels nakna stenhällar, dels hög- 

 vuxen ekskog. Sedermera antager stranden slenbunden 

 beskaffenhet samt är brant, stupande och skogbeviixt ända 

 fram till Hesslö, hvarifrån åter sumpiga ängar åtfölja vatt- 

 net, till dess man kommer till Geddeholm. Från denna 

 punkt och vidare genom Ihrsta, Kärrbo och Kungsåra 

 socknar ser man ingenting annat än eländig skogsmark, 

 då och då afbrulen af någon sidländt äng, sällan af 

 löfskog. 



Hithörande öar har förf. indelat i tre grupper, hvilka 

 han med afsecndc på deras mbördrs läge tillåter sig att 



