35 



sicaria, Clienopodium polyspermum, Ramex Hippolapa- 

 thum, Heleocharis paluslris och acicularis, Sculellavia 

 galericulata , Menlha arvensis, Lycopus europceus, Naum- 

 burgia iJiyrsiflora, Naslurlmrn palaslrc, Malachium aquati- 

 cum, Stellaria paluslris, Carex hirla, vesiccwia, panicea, 

 acuta, vidgar is, cwspitosa, och dislicha; Calamagrostis 

 lanceolaia och strida, Agrostis vidgaris, canina och 

 stolonifera, mindre ofta af Sculellaria hastifolia, Yeromca 

 Anagallis , Nasturliimi anceps och sylvesfre, Subidaria 

 aquatica och \iola stagnina, Carex strida; sällan anträf- 

 fas btricularia vulgaris, Liltorella lacuslris, Riimex ob- 

 tusifolius, Trifolium fragijerum och Carex prolixa. Pade 

 torra strandkhpporna växa Allium oleraceum och sällan 

 Geranium lucidum samt Sedum album. Sumpiga strand- 

 ängar erbjuda Triglochin maritimam; sällan finner man 

 i vattensamlingar inne på (iarne Ramex Hydrolapathum, 

 Stratiotes aloides och Typha latifolia. 



Något längre upp och ofvan högsta vattenståndet 

 bildas buskgrupper och täta snår af Salix fragilis, pent- 

 andra, nigricans, och cinerea; Alnus glutinosa och Ribes 

 nigrum och rubrum, kring h vilkas stammar Humulus 

 Lupulus och Convolvidiis sepium vrida sina rankor, Un- 

 der deras löfverk frodas Cirsium lanceolatum ^ nemo- 

 rale, Valeriana ofjicinalis, Lysimachia vidgaris, Ange- 

 lica sylvestris, Geranium Robertianum, Rubus ccesius, 

 Polygunum dumetorum, Scirpus sylvaticus, mera sällan 

 Eupatorium cannabinum, LitJiospermum officinale och 

 Struthiopleris germanica. 



Sedan man genomträngt dessa snår, inkommer man 

 i öflorans mest egendomliga gebiet eller lundregionen, i 

 iivilken dess rikaste skatter äro hopade. Högt öfvei mar- 

 ken spännas här grönskande hvalf af Ulmus campestris, 

 Fraxinus excelsior, Tilia parvijolia, Delula alba, Qver- 

 cus Robur, Acer platanoides och Populus tremula, hvil- 

 ka fläta sina grenar tillsammans och endast genomsläppa 

 en mildrad dager. Uppe i trädens kronor gunga här sto- 

 ra buskar af Visciim album för vinden , hvilka ännu 

 under vintern med sina gulgröna blad och hvita bär an-. 



