II. ORGANLAIIA. 



17 



siu mynning omgifvas af tvenne halfmånforniiga celler, slutceller. 

 Såsom lig. utvisar, befinner sig under hvarje klyföppning ett tomrum, 

 en såkallad intercellularlucka, som står i förbindelse med växtens 

 öfriga intercellular-rum. Fig. 35 framställer dylika klyföppningar, sedda 

 ofvanifrån. Man trattar dem företrädesvis på bladens undre sida i så 

 stort antal, att man kunnat på en qvadratlinie räkna 100, ja ända till 

 1000. Genom dessa små organer stå växtens skenbart afspärrade inre 

 delar pä mångfaldigt sätt i beröring med den yttre luften. På växt- 

 delar åter, som belt och hållet befinna sig i jorden eller vattnet, såle- 

 des äfven på rötterna, består öfverhuden af tjockväggiga, afplattade cel- 

 ler utan klyföppningar och kallas der Epiblema. 



Filt. 3ö. 



Fiir. 3G. 



Ganska vanligt är att vissa enstaka öfverhudsceller antaga en märk- 20 

 värdigt afvikande form och, betydligt utdragna på täugden, uppträda 

 som hår, fig. 36. Dessa äro stundom förgrenade, och många hafva i 

 spetsen en liten uppsvallning samt afsöndra en egendomlig saft, i hvil- 

 ken händelse de benämnas glandelhar; då de, såsom hos nässlan, 

 innehålla en brännande vätska, kallas de brännhår. Äfven borster, 

 taggar, glandier, vårtor och särskildt det ämne, som utgör vår allmänt 

 kända kork, uppstå genom öfverhudscellernas omgestaltning. I dessa 

 cellers ställe utvecklas en väfnad af tafvelformiga korkceller af kort 

 varaktighet, hvilka hvarken förvedas eller afsöndra näringsämnen eller 

 bladgröna, utan endast ett vaxartadt ämne; hvarjemte de snart antaga 

 brun färg. På sådant sätt uppstår ett korklager, som mot luftens in- 

 verkan skyddar de växtdelar, hvilka det bekläder. Företrädesvis bildas 

 kork dessutom på sårade ytor och bidrager till deras läkning. Korken 

 är i kemiskt afseende olik cellulosa och vedämne; salpetersyra afskiljer 

 derur det ofvan nämnda vaxartade ämnet och förvandlar honom slutli- 

 gen till korksyra. 



II. Organlära eller Morfologi. 



Morfologien är läran om formen hos och utvecklingen af växtens 21 

 mångfaldiga yttre delar, som bestå af väfnader och benämnas dess sam- 

 mansatta organer. 



Schödler, yattn-e,<s Bok. — V. Botanik: (2:a nppl.) t 



