II. OUGAXLARA. 



STAMMEN. 



29 



Fiij. CA. 





lIllUIIIMlllllWj 



för året afslutas. Härigenom förorsakas en ojemnhet i vedens täthet, 

 isom på ett tvärsnitt deraf tydligt visar sig redan för blotta ögat i form 

 af de allmänt bekanta koncentriska ringar, som man kallar årsringar, 

 emedan hvar och en af dem för sitt alstrande erfordrar ett år. Tallen 

 har isynnerhet tydliga årsringar, ty ljusare och mörkare strimmor, fig. 

 63, a, omvexla här med hyarandra, såsom man kan se på detta i na- 

 turlig storlek afbildade tvärsnitt af dess ved. Betraktar man emellertid 



ett litet stycke, d, under passande 

 förstoring, tig. 64, så finner man, att 

 de i början stora cellerna blifva allt 

 trängre och tjockare, tills plötsligen 

 ett nytt lager af vida celler vidtager. 

 Således ligger mellan a och b gränsen, 

 der till den närmast äldre årsringens 

 trånga celler den följandes vida an- 

 sluta sig. 



Hos många dikotyledonväxter i de 

 heta länderna visar stammen inga års- 

 ringar, emedan der de nya cellerna 

 uppstå utan afbrott och fullkomligt 

 likformigt; men der med regntidens 

 inträdande eller af någon annan orsak ett afljrott i utvecklingen eger 

 rum, kan man äfven hos tropiska trädslag urskilja årsringar, och på 

 dem såväl som på våra egna träd utgöra årsringarne ett säkert tecken 

 till deras ålder. 



Alla årsringar haf\a icke samma bredd, ty ett för trädets tillväxt 

 gynnsammare år åstadkommer en gröfre årsring. Ja en och samma 

 årsring ernår ofta en större bredd åt den sida af stammen, der roten 

 händelsevis finner en rikligare näring eller har lättare att utbreda sig. 



Emedan hvarje kärlknippes bastdel är ojemförligt mindre än det- 3S 

 sammas veddel, och barkens cellväfnad endast obetydligt tilltager, så 

 ökas icke barkens massa, i samma proportion som vedens, och årsrin- 

 garne kunna icke så tydligt urskiljas hos den förra. 



Märgen och märgstrålarne tillväxa icke eller endast föga, hva- 

 dan de blifva mindre märkbara, såsom redan hos en fem år gammal stam, 

 fig. 65, kan iakttagas. Men äfven i stammar af 

 ^""'' '^'^' många års ålder kunna märgstrålarne ännu urskil- 



jas derpå att veden låter synnerligt lätt klyfva sig 

 der, hvarest de framlöpa mellan kärlknippena, och 

 dervid gifver rena glänsande klyfytor eller såkallade 

 speglar. 



För ögat visa sig märgstrålarne som fina linier, 

 hvilka från stammens midt utlöpa likt strålar till 

 barken. Vid noggj-annare undersökning upptäcker 

 man likväl, utom de ursprungliga eller primära 

 märgstrålarne, äfven andra kortare dylika, som kallas sekundära. 

 De sednare utgå icke från stammens midt, utan alstras i de år efter år 

 nybildade kärlknippena, som de åtskilja, men sträcka sig ända ut till 

 barken. 



