46 



ALLMAN BOTANIK. 



Ett ytterligare behag hos blommorna är deras angenäma lukt. 

 Denna erhålla de dels genom flyktiga oljor, dels genom etherartade 

 vätskor, som bildas i cellerna. 



För öfrigt visar blomki-onan mycken öfverensstämmelsc med fodret. 

 Hon är likasom detta fri- eller sambladig, regel- eller oregelbunden. 



Hos de särskilda kronbladen skiljer man mellan skifvan och den 

 nedre, stundom skaftlika delen, som kallas klon och stundom är gan- 

 ska lång, såsom t. ex. hos Nejlikan. 



Många sambladiga kronor öfverensstänmia till formen med de i 

 § 59 afbildade former af blomfoder och benämnas derför på samma 

 sätt. Såsom egna former må följande anföras: klotformig, tig. 118; 



Fijr. 122. 



eggformig, tig. 119; aflång eller kägellik, tig. 120; klockfor- 

 mig, tig. 121; rörformig, tig. 122; trattlik, tig. 123; tallricks- 

 formig, tig. 124; hjulformig, tig. 125. 

 61 Af oregelbundna blomkronor förekomma ofta isynnerhet två 



former, hvaraf den första är fribladig och den andra sambladig. 



Fiff. 126. D^^ii fjärilslika blomkronan, tig. 126, består 



af fem blad, af hvilka det öfversta, som sitter en- 

 staka och oftast är störst, kallas seglet. På begge 

 sidorna betinna sig vingarne, och de öfriga två 

 bladen bilda tillsammans den såkallade kölen. Så 

 inrättade blommor tinner man hos bönor, ärter och 

 många andra växter, som utgöra de Fjäril blom- 

 migas eller Ärtväxternas stora familj. 



