II. ORGANLÄRA. FKÖET. 57 



flera fröknoppar, med hvilka poUenröret kommer i beröring än nästan 

 omedelbart, än genom det förlängda, ihåliga stiftet. 



Fröknoppen företer hos olika växter flera så egendomliga olikheter 77 

 i sin byggnad, att det är nödvändigt att vi något uppehålla oss vid dem. 

 Så uppstår omkring den egentliga fröknoppen, som vi nu vilja kalla 

 knopp k är nan, ett eller två fröknopp shyllen, hvilka likväl vid 

 knoppkärnans spets icke fullkomligt sluta sig tillsamman utan förblifva 

 försedda med en liten öppning, kallad knoppmunnen. Derigenom 

 att fröknoppen stundom böjer sig på ett eller annat sätt uppkomma 

 vissa former deraf, som man kallat omvänd, böjd och krummad frö- 

 knopp och som skilja sig från den räta fröknoppen deri att de icke 

 hafva knoppmunnen midtemot, utan på sidan om knoppens fästpunkt. 

 Till belysande af nu begagnade uttryck bifogas i tig. 156 en förstorad 

 genomskärning af en rät fröknopp. 



a. Fröknoppens bas. 



b. Knoppkärnan. 



c. Groddsacken. 

 cl. Inre ^ 

 e: Yttre f fröknoppshyllet. 



/. Knoppmunnen. 



Om vi i dess ytterligare utveckling följa ett frömjölskorn, som vid 78 

 frömjölets utspridande fallit på pistillens märke, tinna vi att detsamma 

 först utsväller något och sedan småningom i en punkt framskjuter en 

 trådformigt förlängd cell, det såkalladc pol le nr öret. Under sitt fort- 

 växande tränger detta sistnämnda genom pistillens stift, då ett sådant 

 finnes, ned i fruktämnet och når slutligen genom knoppmunnen hos 

 någon af der befintliga fröknoppar in i dennes groddsäck. Der kom- 

 mer det i beröring med egendomliga, såkallade gr od dkr opp ar eller 

 embryobiås or, jemte hvilka finnas andra små blåsor af en slemmig 

 massa, och nu tyckes en blandning af begge slagen vätskor försiggå. 

 Härmed är befruktningen verkställd, och en ny cell börjar omedelbart 

 utvecklas i den punkt, till hvilken pollenrörets spets nådde. Den i 

 början kullika cellmassan antager efter hand en bestämd form och upp- 

 träder slutligen såsom ett sjelf ständigt, ehuru ytterst litet växtämne, 

 kalladt grodden eller embryo, som består af en bladomgifven knopp 

 och ett rotämne. 



Fig. 157 å följ. sida visar oss den förstorade längdgenomskärnin- 

 gen af en pistill, hvarest från de på märket c liggande pollenkornen d 

 trådlika pollenrör nedtränga genom stiftet b till fruktämnets a inre 

 och der träffa talrika fröknoppar, i hvilka de inträda. 



I och med detsamma grodden utvecklas, förändras äfven de delar, 79 

 som närmast omgifva honom, så att genom cellväfveus förökande den 

 såkallade fröh vitan uppstår, som hos många växter helt och hållet, 

 hos andra till en del omsluter grodden. Fröhvitans cellväf innehåller 

 vanligast egghvita, stäi'kelse eller oljor, socker m. fl. ämnen, som äro oss 



