58 



A. ALLMAN BOTANIK. 



till Stort gagn i hvardagliga lifvot, men bär äro ämnade att gifva grod- 

 den den näring, som han i början behöfver för att vidare ntbildas. 

 Icke få växter finnas emellertid, hvilkas frön lielt och hållet sakna frö- 

 hvita och blott bestå af en .urodd. Fröknopphyllena återfinna vi hos 

 det mogna fröet i högligcn föran dradt skick såsom fröskal. 



Betrakta vi en böna, fig. 158 och 159, så kunna vi hos henne 

 tydligt urskilja mycket af det som nu omtalats. Vi se nemligen vid a 



Fijr. 157. 



Fiff. 158. 



(1) ""^ 



Y\s:. ICl. Fig. 103. 



./ I 



Fig. 1G4. 



den punkt, der hon i sitt tillstånd af fröknopp varit fästad, och då vi 

 klyfva henne längsefter, finna vi vid c grodden med sitt rotämne h och 

 den af små blad omgifna stamknoppen, och slutligen det ena hjertbla- 

 det d af ansenlig storlek. Någon fröhvita förekommer här icke, och 

 saknas äfven i Kofvans frö, som fig. ICO framställer i 8 gångers 

 förstoring. I längdsnittet, fig. 161, se vi, inom fröskalet ff, grodden, 

 som här är alldeles krökt; han består af rotämnet h och de hopvikna 

 hjertbladen c och d. Hos Lin frö et deremot, fig. 162, äfven 8 gånger 

 förstoradt, upptäcka vi under fröskalet a ett tunnt lager af fröhvita Z>, 

 vidare grodden med hjertbladen c och f/, standvnoppon e och rotämnet/. 

 I hafrekornets (fig. 163) längdgenomskärning vid 6 gångei's försto- 

 ring (fig. 164) finna vi närmast under fröskalet en mycket stor fröhvita 

 h och en mindre grodd cd. 



