60 A. ALLMÄN BOTANIK. 



Detta utgör hos organiska kropi)ar de välbekanta fenomenen af 

 näring och tillväxt, hvilka så väsendtligt skilja dem från de oorga- 

 niska. Ty ett mineral upptager icke i sig några näringsämnen och 

 växer icke, och då vi bildlikt tala om en kristalls växande, är förloppet 

 dervid likväl ett helt annat. En alunkristall t. ex., som vi lägga i en 

 alunlösning, tilltager visserligen i omfång, men detta sker derigenom 

 att de i lösningen befintliga alunsmådelarne, som redan förut äro full- 

 komligt likartade med hans massa, utvändigt lägga och fästa sig vid 

 hans yta. En kemisk förändring af ämnet eger här alldeles icke rum. 



82 En annan yttring af lifskraften är fortplantningen. Växter 

 och djur alstra nya varelser, som afskiljda från moderkroppen börja 

 och fortsätta att föra ett sjelfständigt lif med alla de samma lifsyttrin- 

 gar, som utmärkte föräldrarne. Derför se vi, oaktadt de lefvande va- 

 relsernas utomordentliga mångfald, likväl alltid samma slägte, ja samma 

 art i föryngrad gestalt fortfara med sin tillvaro. 



Redan många gånger har man framkastat den frågan, om nya ar- 

 ter af växter och djur kunna uppkomma? 8å långt tillbaka som na- 

 turalhistoriens annaler och noggrannare naturforskning sträcker sig, har 

 man ej sett någon ny art undergå. Deremot undergå våra kulturväxter 

 och husdjur under tidernas lopp ganska märkbara förändringar i an- 

 seende till kroppens storlek ocli form samt erhålla vissa egenskaper, 

 som sedan gä i arf från den ena generationen till den andra. 



Dessa och andra iakttagelser leda till den slutsats, att i den or- 

 ganiska skapelsen endast sådant uppstår, som under förhandenvaran- 

 de förhållanden kan bestå. Så länge derför dessa förblifva sig lika, 

 skola icke heller växt- och djurformerna lida någon förändring. .På 

 hvarje väsendtlig rubbning i de allmänt rådande lifsvilkoren måste äf- 

 ven följa en motsvarande omgestaltning af de lefvande varelserna. För 

 denna åsigt tala isynnerhet de på hvarandra följande och från hvar- 

 andra så afvikande former af urverldens växter och djur, som i den 

 mineralogiska delen af detta verk beskrifvits. 



83 Vidare äro de organiska varelsernas antal, storlek och var- 

 aktighet bestämda efter vissa, för oss obekanta lagar. De oräkneliga 



, växtindiAidernas utbredning bestämmes af det utrymme, som jordytan 

 erbjuder dem; vattnet, de kala bergen och den torra ökensanden, om 

 de ock icke utgöra några fullkomliga gränser för dem, inskränka åt- 

 minstone ganska betydligt deras antal. 



Den rörliga djurverlden är icke mindre underkastad mången slags 

 begränsning. Då nämligen växterna hufvudsakligen inskränkas genom 

 naturkrafter," bidrager djurverlden sjelf genom ömsesidig strid och till- 

 intetgörelse till den gifna lagens upprätthållande. 



Hvarje art bland lefvande varelser har en bestämd måttstock för 

 sin storlek gifven. Har en gång tlenna ujipnåtts, så tilltager den icke 

 vidare, äfven med den rikligaste tillgäng på näring och under de gynn- 

 sammaste förhållanden i öfrigt. Huru högt i luften de än bära sina 

 kronor, »<(r det likväl sörjdt för att träden icke skola växa tipp till 

 himlen», såsom ordspråket träffande säger. 



Likaså förhåller det sig med lifslängden. Af ven i detta fall är 

 för hvarje art ett mål satt, ehuru på ytterst olikstora afstånd. Ty då 



