80 A. ALLMÄN BOTANIK. 



dast gifva hvarje jordmån, livad som saknas i den, och kan ofta med 

 några säckar gödningsämne uträtta detsamma, som med lika många 

 hästlass för denna jordmän otjenlig gödsel. 



I detta hänseende hat\a tlere ämnen befunnits medföra en påtag- 

 ligt gynnsam verkan, så att de, i proportionsvis ringa mängd utströdda 

 på åkern, i ofantligt hög grad öka dess bördighet. Dessa äro: gips, 

 benmjöl och guano. 



Gipsens verkan är så ögonskenlig, att Franklin, som i Europa 

 lärde känna sättet att beströ åkrar och ängar med gips, sökte införa 

 det i Amerika. Han fann likväl föga beredvillighet dertill hos sina 

 landsmän, ty ingen trodde på de utlofvade underverk, som en säck gips 

 skulle uträtta på ett fält. Då utströdde Franklin på en åker vid en 

 bergssluttning gips, som i stora bokstäfver bildade orden: »Gipsens 

 verkan». Sädens 5'ppiga växt på de öfverströdda ställena gjorde snart 

 detta nya gödningsmedels värde ögonskenligt för hvarje förbifarande, 

 och nu behöfdes icke någon vidare rekommendation för dess använ- 

 dande. 



Gipsen består af svafvelsyra och kalk (Kemien, § 87). Han inne- 

 håller följaktligen svafvel och kalk, tvenne ämnen, som vi redan anfört 

 såsom väsendtliga beståndsdelar hos många växter. 



Rörande gipsens verkan råda olika åsigter; dels tillskrifver man 

 den hans svafvelhalt, dels hans förhållande till den i jorden befintliga 

 kolsyrade ammoniak. Af detta ämne sönderdelas han nämligen så, att 

 svafvelsyrad ammoniak • och kolsyrad kalk bildas, hvaraf det förra är 

 föga tlygtigt och derför bättre qvarstannar i jorden, än hvad händelsen 

 är med den eljest lätt i luften bortgående ammoniaken. Den kolsyrade 

 kalken löser sig i kolsyrehaltigt vatten, och kan således ingå i väx- 

 terna. Slutligen härleder man äfven gipsens verksamhet helt enkelt af 

 hans kalkhalt, emedan han befunnits sä fördelaktig för kalkväxter och 

 framför allt för klöfver. Att han med lätthet sönderfaller till ett tint 

 pulver och löses i vatten är omständigheter, hvilka man tillskrifver hans 

 företräde framför andra i jorden förekommando kalkföreningar. Möj- 

 ligt är, att alla dessa orsaker verka samfäldt. 



Gödsling med benmjöl har ett utomordentligt gynnsamt infiytaiide, 

 särdeles på hveteskördens uppbringande till högt belopp. Broskets 

 qväfvehalt, närvaron af fosforsyra och kalk, dessa hveteaskans begge 

 beståndsdelar, göra benmjölets verkan lätt förklarlig, och denna är desto 

 kraftigare, ju finare benen blifvit malda. Ännu mer förhöjes den, om 

 benmjölet användes utrördt med svafvelsyra, ty dä uppkommer svafvel- 

 syrad kalk och lösHg fosforsyrad kalk. I handeln förekommer detta 

 preparat under namn af Superfosfat. I England, dit hela skepps- 

 laster ben årligen införas utifrån, har åkerns afkastning, sedan denna 

 import tog sin början, blifvit höjd till dubbelt mot förr. 



Guano är en brunaktig, sönderfallande eller pulverartad massa 

 med skarp ammoniakalisk lukt. Den införes från några öar och punk- 

 ter på fasta landet af Amerikas vostra kust, belägna i en nästan regn- 

 lös region. Der har från årtusenden tillbaka hopat sig spillning af 

 sjöfoglar, som i ofantliga skaror ofta fullkomligt betacka dessa sina till- 

 håll. Till en del stadd i förruttnelse utgör denna spillning den i han- 



