I. 1)I(()1'VI,EI)0NK.E. 



V\\\. l'KI!SONAT.B. 



101 



{MeiiiiantJic^ såsom använd i medicinen, det lani'ottbla(li.!ia (irodbladet 



{Flantdfjo Itniceiilato ., tiji'. li 



8, såsom god foderväxt; samt bland utländ- 

 ska: Trumpet trädet liUjnonia Ca- 

 talpn)^ en prydnadsväxt med tofslika 

 blommor, och Guttapercliaträdet 

 {ho/iff/idr(( fjiittd) från ]\Ia]akUa. 



■2:dra Serien: Thalamiflnnt'. 



16 Fam. Vitidea'. Yinrankan I4(j 

 'Vitis vimferd) utgör en familj för 

 sig. Ehuru Persien är hennes egent- 

 liga hemland, har hon likväl på det 

 förträffligaste låtit acklimatisera sig 

 i mellersta Europa, och under gynn- 

 samma somrar mogna hennes druf- 

 vor under bar himmel till och med 

 i några af Sveriges södra provinser. 

 Det finnes otaliga drufsorter, och de 

 ur dem pressade viner äro sinsemel- 

 lan ytterst olika :;Kemien, § 207). 

 Under namn af K or in t h er och 

 Il US sin komma de torkade bären i 

 handeln, särdeles från Grekland. 

 Den från Nordamerika härstammande 

 s. k. vilda vin r ankan {Ampehjms) 

 passar ypperhgt att öfverkläda löf- 

 salar och väggar; på hösten antaga 

 (less blad en vacker purpurfärg. 



17 Fam. Umhemfenc. De flock- 147 

 blommiga eller parasollväxterna äro 

 med 5 kronblad och fem fria stån- 

 dare, hvarför de höra till 5 klassen i sexualsystemet. Vidare äro de- 

 ras sammansatta blomflock och merändels mångdelade blad ganska ut- 

 märkande kännetecken. Frukterna äro dubbla skalfrukter med flere 

 åsar och åsdälder, hvilka lenma de hufvudsakliga skiljemärkena slägten 

 emellan; äfven äro de oftast rika på flygtig olja. hvarför de begagnas 

 dels till kryddor dels till läkemedel. Flere arters saftiga och socker- 

 haltiga rötter ätas, och i detta afseende vilja vi endast erinra om Mo- 

 roten [iMums]^ Selleri {Apinm (jrareoienn) och Palsternackan \Pa- 

 dinaea). Utmärkta för sina aromatiska skalfnditer äro Ku mm il (Ca- 

 mm Carvi), tig. 179 å följ. sida, som tillika är en god foderväxt, Spis- 

 kummin iCuminum Cyminum)^ Fenkol (Foenicuhim)^ Anis {PimpineUa 

 A)ii-nim), Koriander {Cortandrum)\ af Persilja {Petroselinnm aatii-wm), 

 Dill (Anethum) och Körfvel {Cerefolitim mtivtmi) användes sjelfva ör- 

 ten till krydda. Björnlokan ILeraclemu Sphondyiium)^ fig. 180 å följ. 

 sida, ätes i yngre tillstånd gerna af boskajien; .T ättebjörn lok an ^7/. 

 (jifiantemii odlas för sina ofantliga blad och blomflockar i trädgårdar 

 och parker. 



örtartade och hafva smä blommor 



