I. DICOTVLKDONK.i;. l'A.\l. ACEK INK.E. 



107 



Fi2. Ifi' 



22 tam. Rammvulacew. Hithörande växter utgöra oii talrik familj, \W1 

 som nästan uteslutande återfinnes i 13 klassen af sexualsystemet, och 

 hvars samtliga arter innehålla mer eller mindre skarpa ämnen och till 



en del äro giftiga. Många bland dem äro i anseende till sina vackra 

 blommor prydnadsväxter, och några användas i medicinen. 



Vi hafva här att märka: iianunkelslägtet (Eammndus), af hvars 

 arter Ii. acria och H. (mriiwnm äro allmänna på ängsmark och den 

 giftiga R.^ sceleratufi på sumjjiga ställen; Slpporna {Ä7U"monc\ Storm- 

 hatten (Aconituin), Ridd ar sporren (JJe/phmmm), Acklejau [Aquih'- 

 ffi(/), Kastlöser {Adoms)-^ samt af arter, som från andra länder in- 

 förts i våra trädgårdar: Jungfrun i det gröna {NifjelJa damasimia)^ 

 Pr US tröt en {HcUeborm) och Pionen (Fcponid). De särskildta arterna 

 af Skogsrån kan {Chmatin) äro slingrande buskväxter, som allmänt 

 uppdragas till löfsalar. 



23 Fam. rapuveraceiv. Den vigtigaste växten i denna familj är ir).'j 

 den vanliga Trädgårds-Vallmon {Paparcr fiomnifcmm)^ fig. 187, som 



innehåller en mjölksaft, hvilken intorkad bil- 

 dar opium. I Turkiet och Ostindien odlas 

 denna vallmo-art för opiiberedning. 1 kal- 

 lare länder är han mindre rik på saft, men 

 odlas dels som prydnadsväxt, dels för den 

 välsmakande olja, som pressas ur fröen. 

 Vallmosaften verkar som ett narkotiskt gift, 

 och Orientens innevånare begagna den så- 

 som ett rusgifvande medel, men med de iöv- 

 derfligastc följder för deras helsa. Opium 

 är en förening af kautschuk, liarts ocJi fleri' 

 växtsyror och organiska baser, hvaribland 

 Morphin (Kemien, § 174) är den förnämsta. 

 Vildt växande träffa vi i vårt land Åker- 

 vallmon {Papaver dvhimn, och S kelörten 

 {Clbelidonmm") med ymnig, gul mjölksaft. 



24 Fam. Cruciferte (kors blommiga 154 

 växter). Här hafva vi åter en af växtrikets 

 större och mest utmärkta familjer för oss. 

 Alla dcnsammas arter tillhöra 15 klassen i 

 sexualsystemet, ty blonmiorna hafva fyra 

 =<g^ långa och två korta ståndare; äfven hafva 

 de fyra i form af ett liggande kors (x) 

 ställda kronblad, och frukterna äro skidor. 

 Alla växtens delar innehålla en skarp, svafvelhaltig. flygtig olja, och 

 fröen lemna feta oljor. Bladen utbildas i hög grad genom kultur och 

 utgöra våra vanligaste grönsaker. Jag bchöfver blott nämna Ktllsor- 

 terna, för att erinra om denna familjs betydelse. Rötterna blifva ge- 

 nom odling köttiga samt rika på växtslem och socker. 



Såsom prydnadsväxter med stark vällukt förtjena nämnas: Löf- 

 kojan {Matthiola)^ Lackviolen eller Gyllenlacket {CheiraMhus)^ 

 K att vi ölen (Ilexper/s) och Månviolen {Lunaria). Den på hafssträn- 

 derne växande Skörbjuggsörtcn {('ochlearia officinaUa) är ett utmärkt 



