I. I)I(()TY1J:|)()NK/1;. FAM. (iKUAMAtK.K. 111 



dem. Denne hlifver liärigenom fanjiacl, och törst sedan han dött oeh 

 den retninji; nijphört, som han med sina rörelser åstadkommer, ntbre- 

 der sig bladskit\an änyo. 



?^3 Fam. VioJarien'. Den välluktande Violen {J^ioh odornUi) för- lu;-} 

 tjenar redan tVir sin anspråkslöshets skull att här nämnas. Andra, 

 mer allmänna arter äro Styfmorsblomman {V. tricohf) och Hund- 

 violen {V. canina). Yiolarternas rötter verka som kräkmedel, och 

 11 vi t a kräkroten tas af en sydamerikansk, hithörande växt, JonUJinm 

 Ipccficiiaiihd. 



84 Fam. Sih-nocca-. Såsom i)rydnadsvä.\ter tinna \\ i alla träd- 1''-^ 

 gårdar Nejlikor [DkotthuK' och s. k. Studentnejlikor {Li/chn/s 

 chalcedoniea^. Såpnejlikan {^Saponaria), hvars krossade blad, om de 

 vispas med vatten, försätta detta i skumning, och den i sädesäkrarne 

 allmänt växande Klinten ' Acjrontemma Githago) höra äfven hit. 



Till en närbeslägtad familj {Älmmcea') hör Näten ( SteUaria »kedia,^ 

 ett af de mest si)ridda ogräs, som begagnas att mata burfoglar. 



Äfven \id slutet af ThaJainiflonv hafva vi ytterligare att nämna !"•'» 

 några ^äxter, som antingen sta mer enstaka eller tillhöra familjer, 

 hvilka i öfrigt icke synas anmärkningsvärda. 1 anseende till sina blom- 

 mor förtjena följande att nämnas, hvilka dels växa vilda hos oss, dels 

 allmänt odlas i trädgårdar: Luktresedan [Reseda odorata)^ Indiansk 

 krasse (Tropa-olum), Balsaminen {Bahamina) och Springkorn 

 ilMpatiens), Hortensian ilLjdramiea hoHcufii^)^ Johannisörten (llii- 

 perimm) och Harsyran (0.va//'s). 



I medicinen begagnas den bittra Jordröken . Fumaria) och Jung- 

 frulinet \l*oJ>/(/(iJo). 



Af buskar hafva vi att märka Surtornet {Bevberis) med mycket 

 sura, skarlakansröda bär; Kornellen {('onms mascuh) med röda, lång- 

 sträckta, ätliga frukter och mycket hård ved; den ständigt grönskande 

 Murgrönan ijledera) samt Benveden {Evomjmn.s\ en prydnadsväxt 

 med vackra, rosenröda frukter, som innehålla brandgnla kärnor. 



Till våra vackraste träd räkna vi Linden \Täia)^ hvars herrliga 

 krona ofta höjcn- sig ända till 100 fot öfver marken och som uppnår 

 en älder af mer än 1000 är. Den gifver ett lätt, men segt virke och 

 bast, som begagnas till mattor. Af dess behagligt doftande blonnnor 

 samla bien rika honingsförräd, och dessutom kokas pä dem ett helso- 

 samt thé. 



Af utländska trädslag vilja vi nämna det amerikanska Mahogny - 

 trädet {Swietenia), som lemnar ett utmärkt, rödbrunt möbelvirke; Co- 

 caträdet \ ErythroxijJon Coca), hvars blad tuggas såsom tobak i Syd- 

 amerika; det Ostindiska Gum mig ut t- träd c t {Ilehradendron), som lem- 

 nar en bekant, gul målarfärg, samt Ko ckel buskar ne [Cocculm), af 

 hvilka man får den till medicinskt bruk högt värderade Columbo- 

 roten och de giftiga Kockelkärnorna. 



o:dje Serien: (\dijcijl(tr(c. 



35 Fam. L'iuurbitace<v. Dessa örtartade, sträfhäriga växter tillhöra KjG 

 mest de varmare länderna. De hafva en klängande stam, stora blad. 



