I. DICOTVLEDONE^. FAiM. CUCURBITACE.E. 113 



och till Ogenomträngliga häckar. Af dem, som odlas för sina blommors 

 skull, får man oftast se Cereus speciosus, C. -fimjelliformis och Fchinoi)- 

 «?«-arter. 



37 Fam. Ribesiacece. En liten familj, hvars buskarter knappt sak- 168 

 nas i någon trädgård, ty Krusbär {Ribes grossvJarid) och Vinbär 

 (it. riérum) äro allestädes omtyckta. Af den sednare fäs citronsyra. 

 Några amerikanska buskar af denna familj odlas såsom prydnadsväxter. 



38 Fam. Rhamnea;. Vägtorn {Rhmmms wthartkus) har svarta 1-69 

 stenfrukter, innehållande en blå saft, som blandad med kalkvatten och 

 intorkad utgör saft grön t. Tröskots eller Brakvedens (ii. Fran- 

 gula) kol värderas framför andra i och för kruttillverkning. Den i sö- 

 dra Europa växande Zizyiilms vul-tjaniå-^^',^ ,/ätliga frukter. Ur en när- 

 beslägtad familj må äfven nämnas det hos oss sällsynt förekommande 

 Kristtornet {llex Aquifolhim) med högröda bär, som i England kallas 

 »Holy» och på julaftonen begagnas som högtidsprydnad, samt I. para- 

 quayensis^ hvars blad lemua det i Sydii^^^rika allmänt brukliga Para- 

 guay-théet. 



39 Fam. Crassulaceee. Dessa utmärka . .^., "J^^ tjocka, saf- 170 

 tiga blad, ehuru de ofta växa på torr sand eller på klij^por, såsom 

 händelsen är med den gulblommiga Fetknoppen {Sedum acre) med 

 brännande skarp smak samt med Taklöken {Sempervivum). 



40 Fam. Onagrariece. Hithörande växter äro hufvudsakligen an- 171 

 märkningsvärda för sina vackra blommor, såsom Dunörten {Ejnlohmm), 

 hvaraf en art, Himmelstrafven {E. angustifolmm) med sin långa, pur- 

 purblommiga klase, utgör en prydnad för våra skogsbackar; Gultraf- 

 ven {Oenothera., se pag. 84), som öppnar sina gula blommor mot qväl- 

 Icn-, Fuchsia-slägtet från Sydamerika, som innefattar en mängd af de 

 mest värderade och mest varierande prydnadsväxter. Till en närstå- 

 ende familj höra de märkvärdiga Mangroveträden {RMzojjhora), från 

 hvilkas grenar rötter skjuta ned till marken och dymedelst på tropik- 

 ländernas kuster och flodstränder bilda dessa ogenomträngliga skogar, 

 hvilka såsom Muskiternas och gula feberns rätta hem äro så fördei-fliga 

 för Européerna. 



41 Fam. Mgrtacete. Af denna familjs arter är ingen inhemsk i 172 

 Europa, utom Myr t en busken {Myrtus comnmnis), hvars qvistar med 

 sina glänsande gröna blad och hvita blommor äro oumbärhga till brud- 

 kronor. Alla öfriga tillhöra tropikländerna och äro mest utmärkta för 

 sin halt af aromatisk olja. Nej lik trade t {Canjophyllus) Icmnar den 

 allmänt bekanta Krj-ddnejlikan, Kajeputträdet {Melalmca) åter Ka- 

 jeputolja; begge äro inhemska i Ostindien. I Sydamerika får man 

 Kryddpeppar eller Piment af Pimentbusken {Eugenia Pimenta)^ och 

 Cujavaträdets {Psidium) päronlika frukter äro i hög grad välsma- 

 kande. Närbcslägtadt med denna familj är Granatäpleträdet (P«- 

 nica Granatum) med praktfullt eldröda blommor och ätliga frukter, hvil- 

 ket växer i södra Europa. 



42 Fam. Romaceoi. Till blomman öfverensstämma dessa väsendt- 173 

 ligt med följande familj; men fröen befinna sig inom ett läder- eller 

 hinnaktigt gömme, som beklädes af en köttig och saftig massa. Här finna 



vi de nyttigaste fruktträden, Äple- och Päronträdet {Pyrus Malus 



Sc kö dier, ^'atu7■ells Bok. — V. Botanik. (2:a vppl.) 8 



