I. DICOTYLEDONE/E. FAM. LEGUMINOS.E. 



117 



på (iväflialtig fibrin och fosforsyrad kalk, på gruiul hvaraf do räknas 

 till de mest närande af alla växtämnen. Bekanta växter af detta slag 

 åro Turkiska bönan {Phaseolus)^ Ärter [Pimm), fig. 193, Välska 

 (eller Bond-l bönan (r/cia Faba), Linser {Ervmn Lens), fig. 194, 

 Vial {Lathyrus). Såsom foderväxter odlas många arter af Klöfver 

 (3rifoh'um), t. ex. T. pratntse, hybridum och repens, samt i mellersta 

 Europa T. incarnatum; vidare Luzern {Medieago sativn), lig. 197, och 

 Helghö eller Esparsette {Onohrychis sativa), fig. 198. 



Fii;-. 1',I9. 



Ki"-. -im. 



B)omma. 



Frukt. 



Blomma. 



Frukt. 



Dessutom växa på ängarne många baljväxter vilda, som inblandade 

 i gräset utgöra ett förträffligt foder. Sådana äro: Vicka eller Kråk- 

 ärter {Vicia Cmcca), fig. 199, Gigelsärter {Lotus cornicidatus), fig. 

 196, Smäre {Medicago falcata\ fig. 195, och Ängsvial {Lathyrus pra- 

 tensis). I våra fjelltrakter ersättas dessa af andra, till en del än»u 

 bättre foderväxter, äfven tillhörande denna familj, såsom Fjellvicka 

 {Phaca frigida), arter af Backsöt a {Astragalus) och Kloärter \Oxy- 



