JI. .MONOCOrVLEDOMi.*. 1-A.M. IJI.lAt K.K. 127 



yppersta och mest uäraiule .UTönsaksrätt, inou som, tVir att utvecklas 

 kraftigt, erfordra en synnerligt (jväfvehaltig gödsling. I skogsängar och 

 kinder tinna vi den täcka Liljekonvaljen {Co7iv(iUaria majalis) samt 

 den giftiga Ormbärsörten iParifi). 



68 Fani. Colchicacea'. Växter med giftiga lökar eller rotstockar 202 

 och frön, livilka för öfrigt användas i medicinen. Mest bekant är 

 Tidlösrfn iCoJchicum)^ hvars tina, blekröda blomma ännu pa sena hö- 

 sten smyckar ängarne, hvaremot blad och frukt först följande sommar 

 utveckla sig; förekommer endast på några fa ställen i Sverige. Nys- 

 roten (Veratnim) finnes inom Skandinavien vild i Norska Finnmarken, 

 men odlas stundom i trädgårdarije. 



69 Fam. Alisiuaceci'. Ya\ liten familj, som innefattar Svaltingen 203 

 Ahsma), Skäktan {Sagittaria) och Blomvassen {Butonms), hvilka 



alla vi ofta tinna växande tillsammans i åar. 



70 Fam. IMma'. Dessa jätteväxter bland Monokotyledonerna med 204 

 sina smärta, stundom flere hundra fot höga, upptill med ett bladknippe 

 smyckade stammar äro de, som mest förläna tropikländerna deras egen- 

 domliga skönhet och karakter. Egenheterna i deras inre byggnad och 

 växesätt hafva vi redan pag. 26 skildrat. Palmernas stolta bladkrona 

 består af antingen solfjäderlika eller pardelade blad, mellan hvilka 

 blommor och frukter hänga i stora klasar. De förra äro skiljdkönade, 

 ofta tvåbyggare; hanblommorna med sex ståndare. Innan de slå ut, 

 onigifvas de af ett läderartadt bolster. De späda bladknopparne af 

 Here palm-arter ätas under namn af Palm k ål såsom grönsaker; många 

 utsippra äfven, dä inskärningar göras i deras blomhölster, en ymnig 

 sockerbaltig saft. hvaraf Palm vin, kalladt Toddi, beredes. 



Vi icke allenast ära palmerna såsom fredens sinnebilder, utan 

 värdera dem ock såsom i högsta grad nyttiga växter. Isynnerhet an- 

 märkningsvärd är Dadelpalmen iPhoemx) såsom en af norra Afrikas 

 förnämsta och sorgfälligast vårdade kulturväxter; äfven i södra Europa 

 växer den. men mognar der icke sina frukter. Cocospalmen {Cocok 

 nucifera är bekant för sina stora nötter (eller egentligen ett slags sten- 

 frukter , hvilkas välsmakande kärna före mognaden omgifves af en 

 mjölkartad vätska, den s. k. Cocosmjölken. Genom pressning afgifva 

 dessa kärnor ett fast fett, kalladt Cocostalg, som användes till tvål- 

 beredning. Samma användning eger den smörlika Palmoijan, som är 

 gulröd med violartad lukt och i Afrika vinnes ur Oljepalmen (EJfns 

 f/umeen,ns). Af begge dessa fettarter införas årligen ofantliga qvantite- 

 ter till luu-opa. Af Sagopalmens '{Sagus) cellväf i stammens inre, 

 som h3ser en ypperlig stärkelse, beredes Sago. Vax palm ens [Cero- 

 xi/Ion) stam samt Toryphapalmens iConjpha ceriferd) blad äro öfver- 

 täckta af Palm vax, som låter använda sig pä samma sätt som bi-vax. 

 Solfjäderpalmen, äfven benämnd Dvergpalm {CJucmaTops humilis) 

 med taggspetsiga bladtlikar, hvilken eger stor utbredning och ofta spri- 

 der sig öfver stora områden, har acklimatiserat sig vid Europas INIedel- 

 hafskuster. Arecapalmens {Areca Catechu) garfämnehaltiga nötter 

 lemna det i garfverier använda s. k. Catechu; äfven tuggas de i In- 

 dien med Betelblad och bränd kalk. Rottingpalmerna iCcdmmis- 



