Ni;MKi+;. 111. IIKrfcKO.NKMK.K. lo5 



äro sporerna sa yttorst sina oth lätta, att dv sprida sig ölvoralit dit 

 luften kan få tillträde, livarfiir vi icke böra förundra oss att inånga af 

 dessa växter tyckas liksom ni)pstä af sig sjelfva. Synnerligt märkvär- 

 digt är, att sporerna hos många äro försedda med rörliga tina trådar 

 eller Hinunerhår, med hvilkas tilllijelp de likt lefvande små djur simma 

 omkring i vatten. Dylika sporer benämnas svärmsi)orer och liafva 

 länge ansetts för infusionsdjur. Sporerna befinna sig i särskilda göiii- 

 men. kallade sporangier. hvilka ofta sitta samlade i stort antal bred- 

 vid hvarandra, såsom t. ex. i fruktplättarne på baksidan af Ormbunkai- 

 nes blad, eller ock äro inneslutna i gemensanmia små förvariugsrnni. 

 Hos många Groddtrådsväxter af sa väl de högre som lägsta ordningarne 

 har man i seduare tider ujjptäckt befruktningsorganei-, som motsvara 

 de fullkomligare viixtenias ståndare och ])istiilei-. 



111. Het e ro ne me <e. 



\"\ trätfa i denna afdeliiing eller provins högre utvecklade växter 210 

 med tydlig rot, stam och blad. De räknas emellertid till Kryi)toga- 

 inerna eller växter med otydliga befruktningsorganer, och i sjelfva ver- 

 ket äro dessa sednaie till en del så omärkbara, att de först genom den 

 nyaste tidens forskningar blifvit uppdagade. 



Det finnes nämligen först och främst sporer, inneslutna i spor- 

 gömmen eller sporangier. Vidare finnas antheridier, som inne- 

 sluta de befruktande organerna eller antherozoiderua. Dessa äro 

 små spiralvridna, tiädlika. åt ena ändan tjockare kroppar, försedda med 

 ytterst tina cilier eller Hiinmerliar, med hvilkas tilllijelp de i vatten röra 

 sig lidigt af och an, liksom för att uppsöka sporerna, som de skola be- 

 frukta. De kunna således till en viss grad sägas motsvara de högre 

 växternas ur ståndarknapparne uttömda frömjölskorn, hvilkas förlängda 

 poUenrör uppsöker och befruktar fröknopparne i§ 64). 



1 Fani. Equifict(icm\ Dessa växter (hos oss kallade Fräken äro 211 

 utmärkta hu- sin halt af kiselsyra, som är så stor, att de vid törsigtig 

 förbränning bibehålla hela sin form, som lik ett skelett af kiselsjra 

 återstår ofVirändrad. De cga på grund häraf nästan samma egenskaper 

 som en fil. och en art. Skaf gräset (Equisetum hiemaJc., som växer i 

 fuktig skogsmark, brukas derför ock till träds polerande; en annan art, 

 s. k. Käfrumpa {E. arvense), är på åkrar med sandig jordmån ett van- 

 ligt, besvärligt ogräs. Fräkenarternas sporgöinmen äro fastade under 

 fjäll, som i stammens och grenarnes spets bilda upprätta, kottelika ax. 

 Trädaitade fräknar finnas icke sällan förstenade i vissa länder iMine- 

 ralogien S 155). ' 



1 l'"aiii. rohijjodiacea'. \\ möta här en ansenlig familj, som i sitt 212 

 yttre kominer ganska nära de fullkomligare växterna, hvilka d?n äfven 

 liknar deri att den cger kärlkuippen. De flesta hitluhandc växter ut- 

 märka sig genom stora blad, som vanligen äro enkelt eller upprepadt 

 parbladigt delade och före utslagningen spiralformigt inrullade. På bak- 

 sidan bära de Hesta sina sporgönnnen i mörkt färgade plättar. Särde- 

 les märkvärdig är sjiorei-nas utvecklingshistoiia. Ur den groende spo- 

 ren utvecklas näniliocn ett bladlikt organ, kalladt l'rothalliuin. hvari)a 



