NK.MC.t. IV. IIOMdNKMK.K. 137 



l:sta Klassen: Algt-r. 



Till (lossa, i vatten eller tiiktii» luft förekoniiiiaiule växter höra en 

 mängd mikroskopiskt snia fornier, som ofta bestå af blott en enda eell 

 och dels enstaka. (U'ls saniinanhäniiande med hvarandra kringsimma i 

 vatten. 



1 Fam. Licliowx Lafvar . Dels öfverkläda dessa växter såsom -JIG 

 ton-a. läderartade bildningar af gul, hvit eller annan färg trädens bark, 

 väggar, klippor och murar, dels äro de förgi-enade 1 kt sniä buskar eller 

 bladlika. Såsom exempel på de förstnämnda må anföras slägtet l*ar- 

 iiiclia med skålformiga förvaringsrum föi- sporei"na; af de sednarc äter 

 föi'tjenar Islands lafveu ydtn/rio /Wt/i/dica nämnas, som fått namn 

 deraf att den förekommer synnerligt ymnigt pä Island. Denna såsom 

 stärkande medel i bröstsjukdomar värderade laf tinnes allmänt äfven i 

 Sveriges skogs- och bergstrakter. Renlafven Clodoxia rhangifvrina . 

 bekläder i den höga norden marken pä stora sträckor och tjenar till 

 födoämne för renen. Af Lakmuslafven {Lemnora tnrtarea^ som i 

 Sverige och öfriga delar af norra Euroi)a växer på klippor, beredes 

 lakmusblått (Kemien, § 187), och Orseille, som begagnas att färga 

 violett och rödt, fås af en laf, JiOcceUa fhictoria, som växer pä Canari- 

 (iarnc och vid Medelhafvet. Lafvarne taga sin näring ur luften och 

 äro bland alla växter de härdigaste, så att vi ti"äffa dem ännu på de 

 högsta berg- och polartrakternas klippspetsar. De utgöra alltid första 

 biirjan till vegetation pä stenmassan, der de fästa sig och qvarhålla 

 fuktighet, hvarigeuom stenens tVirvittriug påskyndas och ett huinuslager 

 uiipkommer, hvari först mossor och sedan högre växter kunna finna 

 näringsämnen för sin tillväxt. 



2 Fam. Fucucefc (Tångarter . P>land vattenalger äro hafvets 'JIT 

 tångarter de, som ega största betydelsen. De äro större växter, till en 

 del försedda med stam och l)ladlika delar, och gifva alla. då de för- 

 brännas, i återstod en aska. som under namn af Kelp och A'arek 

 användes till framställning af Soda och Jod Kemien. § 47 och 79 . 

 De, som tillhöra den s. k. lädei-tang-gruppen Fmoidea^}, hafva olivgröna 



till bruna, läderartade blad eller bladlika stammar, såsom Blåstången 

 Fiiciix rcft/culoms), soui är allmän vid våra kuster. Sarga ssum, som 

 fritt simmande midt i oceanen betäcker tusende (padratmil af dennas 

 yta. samt den i södra ishafvet förekommande .Tät tet ängen [Macroqidis, 

 som uppnår en längd af ända till 700 fot. Nägra lädertångsarter äro 

 ätliga; dessutom tjena de oräkneliga vattendjur till vistelseort och nä- 

 ring. Florideerua Fhrklm äter äro nästan alltid röda till färgen 

 och bland (k-m finnas utomordentligt prydliga former, t. ex. den vackert 

 jiurpurröda Deloxf^n-in ifig. 228 å följ. sida . Säsom födoämne och slem- 

 migt medel i bröstsjukdomar användes den irländska Carraghen- 

 tången Sphwrncocnift crispus -^ mot mask begagnas Masktången 

 Spji . hehii iiitochordnu . 



Till algerna höra vidare åtskilliga, dels sleralika. dels tråd- eller 218 

 nätformiga bildningar i både stillastående och rinnande vatten, säsom 

 den i orena glaskärl småningom uppkonnnande säkallade Priestleyska 

 materien, de i)a trädvirke under vatten sittande gröna trådar, som äro 



