v.\s 



15. KNSKn.I) HOIAMK. 



arter af Confcrm och Vmuher/<(, slägtena J/t/drod/di/o// iii. H. Da stilla- 

 stående vatten uttorkar, pläga dylika alger filta ihop sig till säkalladt 

 meteorpapper. Den lilla röda snöalgon {Protocoeem) gifver stundom i 

 fj elitrakterna och polarzonerna hela snöfält en lifiigt röd färg. Släg- 

 tenn Chani och Nitrlla äro med algerna mycket närheslägtadc viixter, 



Fi»-. 22.'?. 



som is3iuierh<'t trifvas väl i torfgrafxar och saltvatten, samt ofta hysa 

 en stor mängd kalk. 1 deras celler kon man särdeles tydligt ohservera 

 cellsaftens lifliga strönniing. 



21*1 Fam. Dtntomacco:. Hos dessji iir cellei-nas memhi-an så liård till 



följd af en hetydlig kiselsyrehalt, att de, siis(mi dnrjemte hegränsade af 

 räta linier, fullkomligt få utseende af kristallei'. De äro vanliga i kärr, 

 och deras kiselskal trätfas icke sällan väl bihehallna 

 i hela jordlager Siisom de afsatt sig ur fornverldens 

 vattensamlingar. Betraktar man under mikroskop 

 ])nlfret nf i)olei'skitfern från Dilin i Döhmen, så igen- 

 känner man deri dessa kiselväxters i)rydliga former, 

 som dels iiro rektangulära eller cylindriska, dels 

 halfmånlika ellei- rundade och tecknade med fina 

 tvärstrimmor. Khrenhei-g, som först upptäckte 

 dem, har beräknat att en kubiklinie kan inryiuma 

 500 milHoner af dessa små bildningar. De ansågos 

 till en bcirjan origtigt för djur <jch beskrefvos såsom 

 infusionsdjur klädda i kisel])ansar. Vanligast före- 

 konnna slägtena D i a t o in n. N avi enl a. tig. IIX. ocli Uacillaria. 



