8 FÖRSTA KAPITLET 



måste naturligtvis också vara fallet i de associationsgrupper, där huvud- 

 arter saknas. 



Vad myrarna beträffar, synas dock de huvudarter, som man finner 

 av mossor, i allmänhet vara mera känsliga för ståndortsförändringar. Detta 

 gäller framför allt Auiblystcgia, Paliidclla och Sphagna. Paul (1907 a; 1908) 

 är den, som först med skärpa framhållit, att vissa Sp/iagmnii-Rvier [S. sub- 

 scaindiiin o. a.) fordra näringsrikt vatten, under det alt andra sky sådant, 

 varför också de förra bli dominerande vid riklig näringstillförsel, de senare 

 vid mindre riklig. Även inom den senare gruppen finnas olika grader av 

 näringsbehov, liksom också med avseende på vattenbehov variationer före- 

 finnas, varför vissa arter dominera vid ett tillfälle, andra vid ett annat. 

 Sädana som J?. cuspidatmn, S. Dnsciiii och 6". balticuin re()resentera t. ex. 

 den mest hygrofila gruppen, härefter komma i", papillosiiin, S. angustifo- 

 liuiii och J>. apiculaluiu, sä S. inagcllaniaiiii och .S. Rnssctvii och till slut 

 såsom de minst hygrofila .S". fuscuin och 5'. acutifoliiuii. 



De systematiskt mest betydelsefulla huvudarterna söker jag 

 därför bland mossorna. Det är dessa, som sä långt som möjligt enligt 

 min uppfattning böra avgränsa myrarnas associationer. Övriga dominerande 

 arter komma härvid vanligen först i andra rummet. 



Härigenom kommer min begränsning av myrarnas associationer att 

 många gånger te sig helt annorlunda än hos andra författare. Ett par 

 exempel må belysa detta, i) Med starrmosse menas i gängse litteratur 

 de Sp/iagnuin-xikdL bestånd, som i fältskiktet ha dominerande Carices. 

 Denna bör dock enligt min uppfattning falla inom tre eller fyra skilda 

 associationer, nämligen Spliagiinin-Viixx, starrmosse (i min bemärkelse), 

 Papillosiim-w\o'ii<t och möjligen även Cuspidatui)t-m.Qsi,Q. 2) Med tuvduns- 

 mosse avses i allmänhet alla Spltagucta med dominerande Eriopiwnun 

 vaginatitm; denna faller i mitt system dels inom Vag///a/irm-mossen (i min 

 bemärkelse), dels inom 7'(C////öj-//w-mossen. 3) Såsom rismosse uppfattas 

 gemenligen alla mossar med risskikt; enligt min mening representeiar denna 

 åtminstone tre associationer o. s. v. 



Karaktärsväxter. Betrakta vi de övriga av nyss nämnda kännetecken, 

 sä finna vi, att särskilt av schweiziska växtgeografer och av Gkaumann (1909) 

 karaktärsväxterna (»Leitpflanzen», Grad.MANN) tillmätts mycket stor bety- 

 delse, ja, de ha ofta varit utslagsgivande vid associationsbegränsningen. 

 Vad myrarna beträffar, torde karaktärsväxter i denna bemärkelse i all- 

 mänhet saknas. För Norrlands vidkommande känner jag endast en växt, 

 som kunde anses såsom sådan, nämligen Pingnicula villosa, vilken jag 



